228 



108 



Rand træder noget frem. Paa Forkroppen tælles c. 50 Længderækker af Skæl lielt rundt, 

 13 over og 10 under Sidelinien. Skællene ere i det periferiske Bælte af deres synlige 

 Del fint grubede, idet de talrige, kun lidet fremtrædende Straaleribber ere forbundne ved 

 fine, tæt paa hinanden følgende, med Randen concentriske Tværlinier. Øjnenes Tværmaal 

 er det halve af Pandens, hvor denne er bredest, og indeholdes G l h> Gang i Hovedets Længde. 

 Tegningen er den almindelige: en mørk Plet ved Grunden af hvert Skæl, dannende tilsam- 

 men paa hver Side af Fisken c. 15 afbrudte eller ligesom punkterede Linier eller Striber 

 langs hen ad Fiskens Ryg og Sider; Halefinnen har som sædvanlig en mørk Stribe hen ad 

 sin Midte paa begge Sider af Sidelinien, som en Fortsættelse af en mørk Plet ved Finnens 

 Rod, dannet af 3 sammenflydende Længdclinier. 



Et Skind af en Salminus fra Rio de San Francisco, 15 1 /«" langt, stemmer, saa 

 vidt man nu kan skjønne, ganske med den ovenfor beskrevne, fraregnet nogle smaa Afvi- 

 gelser: det har 11 (2 + 9) Rygfinnestraaler, 3 + 25 eller 26 (?) i Gatfinnen, c. 78 Skæl i, 

 12 ovenfor, 10 under Sidelinien; Tændernes Antal er i Mellemkjævebenet G, i Overkjæve- 

 benet 32 — 34, i Underkjæven c. 22; Halefinnen synes at have været noget mindre dybt 

 kloflet, og dens midterste Lap eller Tunge (svarende til Sideliniens Fortsættelse) noget 

 tydeligere. — Jeg sammenstiller med disse to større Exemplarer endvidere et mindre Exem- 

 plar fra Rio das Velhas (8 x /4 Tomme langt), der ikke frembyder andre væsentlige Afvi- 

 gelser end en noget ringere Hojde, der er kjendelig mindre end Hovedets Længde, og, 

 synes det, en mere afstudset Halefinne 1 ); dennes midterste Flig er lang, men smal. Skæl- 

 lene have her et noget andet Udseende, derved at Straaleribberne ere færre (c. 13) og mere 

 fremtrædende, og ved at de smaa Gruber, der dannes ved deres Krydsning med de con- 

 centriske Linier, brede sig over hele den synlige Del af Skællet ; men jeg tæller ogsaa her 

 c. 80 Skæl i Sidelinien, 13 over og 10 — 11 under samme paa Forkroppen. Det maa ogsaa 

 bemærkes, at Skællene ere overhovedet ikke hos disse Fiske saa regelmæssigt udviklede og 

 ordnede paa Forryggen, at der kan lægges Vægt paa, om man faar ved Tællingen en Række 

 mere eller mindre. Straalestribningen paa Infraorbital- og Gjællelaagsbenene er meget 

 mindre udpræget end hos det større Exemplar. Rygfinnen har ogsaa her 11 (2.9) Straaler, 

 Gatfinnen kun 28 (3 . 25). At Rug- og Brystfinnerne samt det forreste højere Afsnit af Gat- 

 finnen ere forholdsvis mindre forlængede end hos det større Exemplar, er jo i Overens- 

 stemmelse med Halelinnefligenes større Korthed og ligesom denne vistnok kun et Tegn paa 

 en endnu ikke fuldfort legemlig Udvikling. Paa Mellemkjævebenet finder jeg 6, paa Over- 

 kjævebenet 28 — 32, paa hver Underkjævegren 22 — 24 Tænder 2 ). 



') Denne er ikke fuldstændig bevaret, men dens Spidser synes ikke at kunne have været saa udvik 



lede som hos det først beskrevne Exemplar. 

 2 ) Det kan være rigtigt at sammenstille disse Tal med Valencicnnes's og Günthers: 



