II? 



237 



Afbildningen, saasom mod, at den er forholdsvis mindre høj end Serrasalmo rhombeus (netop 

 det modsatte er Tilfældet), at det højeste Punkt falder allerede over Gjællerne, og at Højden 

 (6V2 Tomme) er meget under Halvdelen af Totallængden (17 Tommer), Legemsformen altsaa 

 forholdsvis meget langstrakt; men det er vel tilladt at antage, at (Iiivier kun har havt et 

 udstoppet Stykke for sig, som ved Udstopningen har faaet helt urigtige Former. At Ryg- 

 finnen beskrives som højest bagtil, er maaske en Unøjagtighed, der ligeledes skyldes Behand- 

 lingen, og at den vandrette Pig foran Rygfinnen af C u vi er (ligesom senere af Kner) kun 

 opfattes som en i Kjødet delvis nedsænket «simple tubercule mousse», er heller ikke meget 

 væsentligt; thi naar den blottes, har den den sædvanlige Pigform. Valenciennes gjør ikke 

 nogen Bemærkning om disse formentlige Alangier ved Cuviers Beskrivelse, men da lians 

 Beskrivelse egentlig kun tager Hensyn til Forskellighederne fra Pygocentrus råger, er den ikke 

 meget oplysende for den, der ikke har Lejlighed til at sammenligne den med denne Art. 

 Hvorvidt Castelnau har havt den i San Francisco og dens Bifloder levende Art af 

 «Piraya» for sig i Goyaz , Araguay og Ainazonfloden , turde vel være tvivlsomt; hans Af- 

 bildning (pi. 38, f. 2) giver vel Forholdet mellem Længde og Højde temmelig rigtigt, men 

 ikke Hovedets Fysionomi ; den stærke Indsænkning over Øjet er fremmed for delte. Spix's, 

 der er udført efter et 15 Tommer langt udstoppet Exemplar, fremstiller Fisken noget for 

 lang, men udtrykker i flere Punkter godt dens Fysionomi, og i Agassiz's Beskrivelse fin- 

 derjeg ikke noget, der taler mod denne Henførelse; thi at Rygfinnernes Straaler opføres 

 som 4+15 maa selvfølgelig bero paa en Fejlskrivning eller Fejltagelse; Exemplaret an- 

 gives jo ogsaa udtrykkelig at være fra San Francisco- Floden. Kners Exemplarer af 

 samme Størrelse vare hjembragte af Natt er er, men desværre uden Opgivelse af Lokali- 

 teten; at han ikke har talt alle Halefinnens smaa Stottestraaler med, er jo en Biting. Da 

 Günthers Diagnose ogsaa passer paa den i Rio das Ve lh as forekommende 5. pirat/a, 

 men hans Exemplarer ere fra andre Steder (Rio C up ai, Demerara), maa man foreløbig 

 antage, at Arten har en større Udbredning i Syd-Amerika end det just synes at være al- 

 mindeligt for San Francisco -Flodsystemets Fiskearter. Jeg tror dog ikke, at den falder 

 sammen med Serrasalmo nigricans Spix (1. c. t. 30), som jeg mener at have gjenkjendt i 

 en Form, hvoraf .Museet besidder et Exemplar fra Pernambuco. 



19. Serrasalmo (s. str.) Braudtii 1 ) Rhdt. 



Gjennemgaar man de korte Karakteristiker, som Günther giver af de 7 egentlige 

 Serrasalmo- Arter , der opføres i «Catalogue of fishes» (t. V, p. 369 — 72), vil man næppe 

 kunne værge sig mod nogen Tvivl om alle de anerkjendte Arters Soliditet, naar man ser, 

 hvor ubetydelige de Afvigelser ere, der skulle afpæle Grænserne mellem dem. Rygfinnens 



') Opkaldt efter Dr. P. W. Lunds trofaste Medhjælper og Husfælle i Lagoa Santa, Nordmanden P A. 

 Brandt. 



