238 



118 



Straaletal bevæger sig kun mellem 15 og 18, Galfinnens derimod hos samme Art fra 32 til 

 36, Bugfinnens (ligeledes hos samme Art) fra 6 — 7; Skælrækkerne kun mellem 95 og 100; 

 Bugtornene mellem 26 og 35. Legemets Proportioner ere heller ikke meget forskjellige, 

 med en eller to Undtagelser, og der bliver da kun et Par Karakterer tilbage — om det 

 andet Suborbitale er mere bredt end højt og adskilt fra Præopemdum ved en mere eller 

 mindre bred Hudbræmme, — om hvis Gyldighed del p'aa Forhaand ikke er muligt at have 

 en begrundet Mening. Under disse Omstændigheder er det næppe muligt at føre et strængt 

 Bevis for, at en Serrasalmo- Art , der har hjemme i en Egn, hvorfra ingen anden hidtil 

 med Sikkerhed har været bekjendt, virkelig er ny og ikke rettelig kan henføres til nogen 

 af de tidligere beskrevne; og navnlig maa jeg her lade det henstaa uafgjort — skjønt det 

 vel er mindre sandsynligt, — om ikke den af St. llilaire til Pariser Museet hjemførte « S. 

 aureus» («Hist. nat. des poissons», t. XXII, p. 283) muligvis skulde kunne være den neden- 

 for beskrevne Art — hvormed dog ikke vilde være ligefrem givet, at det ogsaa var den Art, 

 Spix og Agassiz have tildelt dette Navn, og som hører hjemme i Amazon-Flodens Gebet 1 ). 



') Spix's lixemplar i Münchener-Museet var kun 7" langt, ;ills;ia temmelig lille, maaskc en Unge; 

 ikke desto mindre begynder Va I e n c i e n n e s's Artikel om «Le Serrasalme doré (Serrasalmus aureus 

 Spix)» med de Ord: «l'Amazone nourit une. grande espèce de S., que Sp. a fait connaître». Spix 

 angiver heller ikke udtrykkelig dens Hjem at være Amazon-Floden , men udtrykker sig noget mere 

 ubestemt« in Brasilia? æquatorialis fluviis lacubusque». Af V nlencie n n es's Ord skulde man snarest 

 tro, at bans Exemplarer (af hvilke det storste var I". Tommer langt og) som vare hjemførte af 



