119 



239 



Af den i Søen Lagoa Santa levende «Piranha da lagoa» foreligger der en 

 halv Snes Exemplarer af 6—9 Tommers Længde. Ilos de fleste af disse er Legemets 

 største Højde det halve eller noget mindre end det halve af Totallængden (denne regnet fra 

 Hagen eller Spidsen af den lukkede Underkjæve til det Sted, hvor Skælklædningen horer op 

 midt paa Siden af Halefinnen); kun hos to er den noget større end den halve Totallængde, 

 og hos det ene af disse, som foruden at være det forholdsvis højeste er det største af de 

 10 foreliggende Exemplarer, er Højden netop lig med det halve af Totallængden, naar 

 denne regnes til Halefinnens Bagrand. Skjont dette Forhold mellem Højde og Længde, som 

 det vil fremgaa af den senere Beskrivelse af Ungerne, synes at ændre sig oftere i Fiskens 

 Liv, kan man dog i det hele taget sige, at efter at S. Brandtii har naat en vis Størrelse 

 (f. Ex. (Î Tommer), har den Tilbøjelighed til at blive højere med Alderen, og Forskjellen i 

 denne Henseende er meget i Øjne faldende, naar man sammenligner del største (9 Tommer 

 lange) med det mindste (6 Tommer lange) af de her omhandlede Stykker. Hovedets Længde 

 (regnet fra Snudespidsen til Gjællelaagets Bagrand) indeholdes (3,3 eller 3,4) Gang i 

 Totallængden (denne regnet som ovenfor til Ilalelinnens Bod). Ogsaa Legemets Omrids 

 viser nogen Variation for saa vidt som Bygprofilet hos nogle, især hos yngre, nærmer sig 

 temmelig stærkt til det vandrette og derpaa med en skarp Bøjning og senere med en ube- 

 tydelig Sænkning over Øjnene falder ned mod Snudespidsen, medens hos andre denne 

 Indsænkning over Øjet er dybere og Byggen danner en mere jævn Bue; Bugprofilet danner 

 derimod hos alle en jævn Bue fra Gatflnneu til Hagen. Lnderkjæven rager som hos andre 

 Serrasalmer et godt Stykke frem foran Overmunden, og Øjet ligger forholdsvis højere hos 

 yngre end hos ældre Exemplarer; dets Tværmaal indeholdes hos de større omtrent 4 1 /» 

 Gang i Hovedets Længde fra Snudespidsen til Gjællelaagets Bagrand, men er hos de yngre 

 mere end en Fjerdedel af denne ; det kan endvidere bestemmes som lig med Snudens 

 Længde til Øjehulen og større end Øjnenes halve Afstand, maalt i lige Linie, — hos yngre 

 endog tre Fjerdedele af denne, og hos meget smaa kun ubetydeligt mindre end denne. Næse- 

 borene ligge over Midten af Øjehulerne, men dybere end disses Overkant. Af de ligesom det 

 høje og smalle egentlige Gjællelaagsben tæt stribede Suborbitalknogler er den anden altid 

 længere (maalt mellem de to nederste Hjørner) end høj (i lodret Betning) og adskilt fra 

 den vandrette Del af Forgjællelaaget ved en Hudstrimmel, der jo rigtignok undertiden bliver 

 saa smal, at man maa indrømme, at Berøringen mellem de nævnte Knogler i det mindste 

 paa et Stykke er umiddelbar. I hvert Mellemkjæveben har 5. Brandtii (ligesom *S. piraya 



Castelnau, St. H i 1 a i re o. A. alle vare fra Amazon-Floden , hvorfra C. ogsaa omtaler den i sit 

 Rejseværk; men med St. Hilaires Kxemplaier kan dette i al Fald ikke være Tilfældet, og da denne 

 Rejsendes andre Fiske i Almindelighed ere fra S. Fra n c ise o - Floden, ligger det nær at formode det 

 samme om hans formentlige »S., aureus». Skulle V.'s Ord øverst S. 284 forstaas saaledes, at Hud- 

 linnen hos S. aureus er helt bedækket med Skæl, vil det ikke kunne være den foreliggende Art. 



