250 



130 



De væsentligste Fors kj ellig h eder mellem P. corvina og P. Lundîi ere (foruden 

 de allerede berørte i Proportionerne og anden Rygfinnes Straaletal) 1) at Snuden, som 

 allerede af R. anført, hos P. corvina rager frem foran Underkjæven, saaledes at Munden 

 kommer til at ligge helt paa Underfladen af Hovedet, og at Underkjæven , naar Munden 

 lukkes, omfattes af Mellemkjævebenene. Ilos P. Lundii rager Underkjæven derimod frem 

 foran Snuden, saaledes at Munden kommer til at vende fremefter og opad; at Mellemkjæven 

 her ikke kan omfatte den større Del af Underkjæven, naar Munden er lukket, er en Selvfølge. 

 2) Snuden er dernæst hos P. Lundii mere sammentrykt, hos P. corvina mere tyk og but og 

 Panden smallere hos først nævnte, hvor Hovedet i det hele er mere sammentrykt; Øjets 

 Tvær m aal er derfor bos denne lig med Pandens Brede eller en Ubetydelighed større end 

 denne, men hos P. corvina kjendelig mindre end Pandens Brede. Dets Beliggenhed bliver 

 ogsaa ved Mundens forskjellige Retning for saa vidt en anden , som en Linie fra Ende- 

 punktet af Sidelinien til Snudespidsen hos P. corvina vil falde helt under Øjet, men hos 

 P. Lundii gjennemskære dette ikke langt fra dets Midte. 3) Skællene ere mindre og tal- 

 rigere hos P. Lundii, hvor der tælles 120 — 130 langs Sidelinien fra Gjællelaaget til Hale- 

 finnens Rod, hvorimod der samme Steds hos P. corvina kun tælles henimod 90. 4) Ryg- 

 finnens Begyndelse falder bos P. corvina i samme lodrette Linie som Bugfinnernes første 

 (yderste) Straales Fæste eller endog lidt foran dette Punkt; bos L\ Lundii derimod i Linie 

 med de bageste (inderste) Bugfinnestraalers Udgangspunkt. Anden Rygfinnes Længde inde- 

 holdes hos P. corvina omtrent tre Gange (lidt derover eller lidt derunder) i Totallængden, 

 hos P. Ijundii Vin eller 3'/2 Gang i samme. 5) Hos yngre Individer af P. Lundii danner 

 Hovedets hule Pandeprofil en temmelig stærk Modsætning til det næsten retlinede Pande- 

 profil hos P. corvina] Forskjellen er endnu tilstede hos ældre (udvoxne) Exemplarer, men 

 noget mindre fremtrædende. 



Dersom P. squamipennis (Guv.) Ag. 1 ) (opstillet paa et 17 Tommer langt, meget slet, 

 udstoppet Exemplar, angivet at være « fra Atlanterhavet », men efter Prof. Reinhardts meget 

 sandsynlige Gisning i Virkeligbeden fra S. Francisco-Floden 5 ) skal sammenlignes med 

 nogen af de beskrevne Arter, maa det være med P. Lundii, som den kommer nær ved sit 

 bule Pandeprofil, sin opad vendte Mund, længere Underkjæve og Rygfinnens Stilling i For- 



har en sølvglinsende Farve, der paa Høj ryggen antager et graagrønt Skjær og paa Pandefladen spil- 

 ler over i Violet; langs Ryggen er hvert Skæl forsynet med en graalig SI reg , hvorved der dannes 

 meget smalle graa Striber, der i skraa Retning strække sig ned til Sidelinien; paa begge Rygfinnerne 

 er den Straalerne forbindende Hud forsynet med uregelmæssige sorte Smaapletter. Bug-, Bryst- og 

 Gatfinnen ere orangegule, hvilken Farve især er levende paa Bug- og Gatfinnen«. 

 ') «Selecta genera et species piscium» etc. p. 128, t. 71. 



2 ) Reinhardt har nemlig vist, at den •Gorubina» (o: Curvina), som i Spix og Martius's Rejse 

 (II, p. 53(5 & 558) omtales som iagttaget og fanget i Rio San Francisco ved Salgado, ikke ret 

 vel kan være andet end P. squamipennis Guv. 



