260 



8 



saa at de havde frembragt Knuder og Ujævnheder i den øverste Stalagmitskorpe, og det 

 var netop denne Omstændighed, som førte til deres Opdagelse. Ogsaa i dette Tilfælde 

 mener Lund, at Skelettet har ligget der i sin Helhed; men paa Grund af den dækkende 

 Stalagmitskorpes betydelige Haardhed kunde han ikke afgjøre, hvad Stilling dets enkelte 

 Dele havde indtaget til hinanden, og der laa blandet imellem dem en Del Knogler af 

 en Hjorteart, som neppe med Sikkerhed kan skjelnes fra en af de nulevende brasilianske 

 Arter. Dr. Lund siger, at flere af Knoglerne vare fulde af Revner og Sprækker eller vel 

 endog spaltede i Splinter og Fliser, som dog holdtes kittede sammen af hærdet Ler og 

 Kalksinter, saa at Knoglernes oprindelige Form endnu var nogenlunde bevaret, og han har 

 haade i dette og lignende Tilfælde ment at kunne foreklare denne Knoglernes Tilstand ved 

 al antage, at selve de døde Dyrekroppe ere blevne trykkede og knuste af tunge Masser, 

 inden Kjødet og Huden var bortraadnet. Tilstanden skyldes imidlertid vistnok alene Fugtig- 

 hedens og Luftens forenede Virkning; slige Knogler ere simpelt hen vejrsprukne og have 

 lidt efter lidt antaget det omtalte Udseende, inden de bleve dækkede af det overliggende 

 Stalagmitlag og derved beskyttede mod yderligere Hensmulren. Der synes ikke at findes 

 nogensomhelst Del af dette Skelet i Dr. Lunds Samling. Paa den anden Tavle til hans 

 Afhandling om Maquiné-Hulen er der rigtignok afbildet et, efter Figuren at dømme, fuld- 

 stændigt Laarben (femur); men ikke at tale om, at der Intet er sagt om, hvilket af de 

 to i Hulen fundne Skeletter den aftegnede Knogle har tilhørt, saa findes den slet ikke i 

 Lunds Samling og er heller ikke optaget i hans Katalog over denne, medens derimod Ori- 

 ginalerne til den paa samme Tavle afbildede Tand og Ekskrement-Klump begge ere tilstede. 

 Da det desuden udtrykkeligt er bemærket i Afhandlingen, at Knoglerne af det sidstnævnte 

 Skelet kun kunde udhugges ''brudstykkevis » paa Grund af Stalagmitskorpens Haardhed, 

 synes det at være den nærmest liggende Gisning, at dette Laarbeen snarest har tilhørt det 

 først omtalte, yderst skjøre Skelet, men at det er hensmulret og gaaet tabt efter at være 

 blevet tegnet. 



Det andet Sted, hvor der er fundet Levninger af Coelodon, er Lapa vermelha, en 

 labyrintagtig Hule i en stor Kalkklippe omtrent tre Fjerdingvej Syd for Lagoa Santa. Alt, 

 hvad der fandtes i denne Hule, som Lund neppe kan have begyndt at undersøge førend i 

 Aarne 1840 eller 1841, indskrænkede sig imidlertid til to lidt inkrusterede Smaaknogler, 

 nemlig en tredje Mellemhaandknoiile (metacarpals tertium) af venstre Haand og et Fingerled. 



Det tredje og uden al Sammenligning betydeligste Fund gjordes 1844 i den vig- 

 tigste af de mange Huler paa Avisgaarden Escrivania, som ligger paa venstre Side af Rio 

 das Velhas nogle Mil Nord for Lagoa Santa. I den Beretning om Undersøgelsen af disse 

 Huler og særlig om Udgravningen af den righoldigste af dem, Lapa de Escrivania n° 5, 

 hvortil der i det Foregaaende har været henvist, har Dr. Lund allerede bemærket, at der 

 laa begravet et fuldstændigt Skelet, som for en stor Del blev heldigt udtaget. Da den 



