9 



261 



følgende Beskrivelse vil vise, hvilke Partier af Skelettet det er lykkedes at bringe for Dagen, er 

 det overflødigt at gjøre Rede derfor paa dette Sted. Her kan det være nok at bemærke, at de 

 foreliggende Knogler ganske bestyrke Ur. Lunds Anskuelse, at Skelettet rimeligvis hidrører 

 fra et Dyr, som har fundet sin Grav i Hulen eller, som det paa Grund af dennes Form og 

 Størrelse maaske heller burde hedde, i det dybe Hul 1 ), hvor det fandtes, og at det siden 

 den Tid har ligget der temmelig uforstyrret. Naar det alligevel ikke er lykkedes at samle 

 alle dets Dele, maa Grunden væsenligst søges i den Omstændighed, at det graagule Ler, som 

 havde fyldt den største Del af Hullet, hvori det laa begravet, havde været gjennemsivet af 

 kalkholdigt Vand og derved delvis var hærdet til store og meget haarde Klumper, saa at 

 mange af de i disse skjulte Knogler maa være splintrede og knuste ved Løsbrydningen og 

 Sønderslagningen af de breccieagtige Lermasser, medens andre maaske slet ikke kom til 

 Syne. Selv mange af de Knogler, som det lykkedes for Hesten at udgrave i nogenlunde 

 god Stand , ere mere eller mindre overtrukne med Skorper af fastsintret Ler. 



Skelettet har tilhørt et yngre Dyr. Hvirvellegemernes Eudeplader ere endnu løse, 

 og end ikke Lemmeknoglernes Epifyser ere voksede fast til deres Mellemstykker. Væksten 

 har altsaa ikke været afsluttet ved Dyrets Død; men paa den anden Side viser Knoglernes 

 Beskaffenhed og Benvævets Fasthed i Forbindelse med Tændernes Slid, at Dyret dog paa 

 ingen Maade har været meget ungt; der er tvertimod vistnok overvejende Grund til at 

 antage, at det næsten har naaet sin fulde Størrelse. 



Dr. Lunds Beretning om Udgravningen af Escrivania-Ilulen n° 5 siger Intet om, at 

 han der skulde have fundet Spor til andre CWocZow-Skeletter end det ovennævnte. Imid- 

 lertid er der dog i hans Samling en løs Tand, (n° 5659), der i Fortegnelsen over Sam- 

 lingen er betegnet som hidrørende fra den ovennævnte Hule, og som ogsaa i Farve 

 og Udseende ganske stemmer med de andre der fundne Coelodon- Levninger, men maa 

 have tilhørt et andet Individ. Kraniet af det unge Skelet fra den nævnte Hule var, den 

 Gang det ankom hertil tilligemed den øvrige Samling, endnu paa flere Steder besat med 

 tykke Lerskorper; navnlig var den bageste. Overkjæbetand paa højre Side fuldstændig skjult 

 af en slig, og den tilsvarende paa venstre Side var kun saa vidt blottet, at man netop 

 kunde se, at der sad en Tand paa dette Sted, men ikke tydeligt opfatte dens Form, og jeg 

 lod mig derved forlede til en Tid lang at antage den løse Tand for det unge Individs 

 bageste højre Overkjæbetand, som var gleden ud af sin Tandhule. Da den bageste venstre 

 Tand imidlertid senere blev fuldstændig renset, viste det sig, at den havde en ganske anden 

 Form end den løse Tand , og da jeg derpaa begyndte med Varsomhed at bortmejsle Ler- 

 klumpen paa den modsatte Side, fandtes den bageste højre Tand at sidde ubeskadiget paa 

 sin Plads og i Et og Alt at ligne den venstre. Da det saaledes var klart, at den løse Tand 



') Se: Meddelelse af det Udbytte, de i 1844 undersøgte Knoglehuler have afgivet Ac. Kbhvn. 1 Si 5. S. 1. 



Vidensk. Selsk. Skr., 5 Række, natnrviiien.sk. og math. AfJ Xlt. 3. 3 « 



