23 



275 



men hos Kæmpedovendyrene var den hidtil ukjendt; Coelodon er den eneste af denne ud- 

 døde Families ret talrige Slægter, hos hvilken den findes. Rigtignok har Cuvier formodet, 

 at de omtalte Hen maatte være lude hos Megatheriet 1 ), og Andre have betragtet som af- 

 gjort og vist, hvad han dog kun havde fremsat med et vist Forbehold 2 ). Men som bekjendt 

 havde Cuvier ikke havt Lejlighed til selv at undersøge det til hans Tid eneste, i Madrid 

 opbevarede Megatherium-, Skelet; han kunde derfor kun dømme efter Beskrivelser og Af- 

 bildninger. Senere har derimod H. N. Turner, vistnok efter selvstændig Undersøgelse, ud- 

 trykkelig fremhævet, at Megatheriets Vingeben ere sammentrykte, men ikke opsvulmede 

 og i Owen's store Værk om dette Kæmpedovendyr beskrives og afbildes Vingebenene lige- 

 ledes som tynde, lodrette Plader uden Spor til blæreformig Opsvulming 4 ). Der kan saa- 

 ledes ikke længere være Tvivl om, at Cuvier har taget fejl, og gaar man til Kilden, fra 

 hvilken han har hentet sin Opfatning, nemlig Bru's, af Garriga offentliggjorte Beskrivelse 

 af Skelettet i Madrid 5 ), tror jeg, man vil finde, at Fejltagelsen rimeligvis er foranlediget 

 ved en Misforstaaelse af Bru's Mening. I dennes Beskrivelse af Kilebenet [os splænoideum) 

 hedder det: at man indvendigt (det vil sige i Hjernehulen) bemærker fire processus cli- 

 noidei og udvendigt to Udvækster, som i Form meget ligne Kopatter, skjøndt de ere langt 

 tykkere og større , og som have en glat Overflade. Eftersom der ikke hos Mennesket er 

 Noget, som ligner disse Udvækster, og der hos dette findes Vingeudvækster, om end af en 



sædvanlig Form , det gamle allerede af Gesner brugte Navn Arctopithecus. Der har, og som mig 

 synes med Rette, været gjort Indvendinger mod denne Deling af Br ady pus -S\æglen, og selv de, som 

 slutte sig tit Gray's Anskuelse, maa i alle Fald beklage, at han ikke har ombyttet Navnene; thi som 

 hans Slægter ere benævnte, er Navnet Bradypus netop forbeholdt den Slægt, hvis eneste sikkre Art 

 var Linné ubekjendt. Gray mener rigtignok det Modsatte og siger (Pr. Z. S. of Loud. 1849, S. 68), at 

 selv om det ikke med fuld Sikkerhed lader sig afgjore, hvad for et tretaaet Dovendyr det har været, 

 som Linné har beskrevet i « Ammoenitates Academicæ« (Vol. prim., Suiinamensia Grilliana. S. 495, 

 ikke 487), passer beskrivelsen dog bedst paa Bradypus torquatw, men heri kan man vistnok ikke 

 give ham Medhold; Linné's Beskrivelse indeholder Intet om den Halskrave af lange sorte Haar, som 

 udmærker denne Art og gjør den til den lettest kjendelige af alle, og dog vilde han sikkert ikke 

 have forsømt at fremhæve et saa iøjnefaldende Kjendemærke, hvis det virkelig havde været tilstede 

 hos det Dovendyr, han beskrev. Gray kan maaske have Ret i, at det tretaaede Dovendyr, som Clusius 

 har beskrevet, har været Bradypus torquatus, og at denne Art derfor paa en Maade har været kjendt 

 længe førend den ved Illiger indførtes i Systemet; men den Omstændighed, at der i Suiinamensia 

 Grilliana blandt de øvrige Synonymer til det der beskrevne Dovendyr ogsaa findes en Henvisning til 

 Exotic, libri X, viser kun, at i saa Fald Linné, ligesaa lidt som nogen Anden før Gray, har lagt 

 Mærke til, at Clusius muligvis har havt en anden Art for sig, end de øvrige mere eller mindre sam- 

 tidige Forfattere. 

 ') Recherches s. 1. oss. foss. 4 mo Ed. Vol. huitième. P. 343. 



2 ) Lund, Blik paa Brasiliens Dyreverden &c. 4de Afh. Kbhvn. 1842. S. 14. 



3 ) Proc. Zool. Soc. of London, Part XIX, 1851. Pag. 209. 



4 ) Memoir on the Megatherium or Great Ground-Sloth of America (Megatherium americanum, Cuvier). 

 London, 1861. P. 32. Pl. X1I-XV. 



5 ) Description del Esqueleto de un Qiiadiupedo muy corpulento y raro &c. Pubh'cala Don Joseph 

 Garriga. Madrid: MDCCLXXXXVI, fol. 



