25 



277 



Jeg liar ikke selv kunnet undersøge noget Kranium af Bradypus torquatus] men ifølge Cu- 

 viers Beskrivelse, finder et lignende Forhold Sted hos dette Dovendyr, og selv hos de med 

 pladeforige Vingeben forsynede Dovendyr ( Arctopiihecus , Gray) findes i alle Fald den store 

 Tindingeben-Sinus, som aabner sig ind i Trommehulen 1 ). 



Paa det foreliggende Coelodon- Kranium ere begge Vingebens - Kapslernes tynde 

 Vægge gjennembrudte af flere temmelig store Huller. Disse Beskadigelser forhindre 

 ikke, at Kapslernes ydre Form og Omrids jo kunne opfattes fuldkommen nøjagtigt i en- 

 hver Henseende; men det er naturligvis derved blevet let for Jord og Ler at trænge ind i 

 dem, og der har dannet sig en tyk fastsintret Skorpe, som overtrækker Vingebens-Hulernes 

 hele indre Overflade, og som gjør det umuligt at se, om disse Huler ligesom de tilsvarende 

 hos de ovennævnte nulevende Dovendyr staa i Forbindelse med Hulheder i de tilstødende 

 Ben og navnlig i Tindingebenet. Der er imidlertid saa megen Lighed mellem Coelodon og 

 Choloepus didacf'jlus , hvad Vingebens - Kapslernes ydre Omrids og Tindingebens - Fladens 

 hvælvede Overflade angaar, at det er rimeligt, at der ogsaa vil være Overensstemmelse 

 i den indre Bygning. 



I de allerede i Indledningen omtalte Notitser, som Gervais har offentliggjort om 

 Coelodon, efter at han i 1869 havde havt Lejlighed til at bese Dr. Lunds palæontologiske 

 Samling, tillægger han dette Dyr en «caisse auditive considérable», en Benævnelse, hvorved 

 korrekt dog vel kun en af Trommebenet dannet bxdla ossea kan betegnes. Der findes imid- 

 lertid ikke nogen saadan hos Coelodon - Slægten. Trommebenene mangle paa det fore- 

 liggende Kranium, og da der ikke er mindste Spor til, at en Trommeblære kan have været 

 tilstede, men være bleven brækket af, tør man vistnok uden Fare for at tage fejl antage, 

 at de omtalte Ben have været reducerede til en simpel Benring (annidus tympanicus) , som 

 ikke har været vokset fast til de øvrige Dele af Tindingebenene, og at de derfor ere 

 faldne af og gaaede tabt. Saaledes maatte man ogsaa forud formode, at Forholdet snarest 

 vilde være; thi en lignende Form have Trommebenene hos alle de andre Kæmpe- 

 dovendyr, hos hvilke man har havt Lejlighed til at lære dette Punkt i Hovedskallens Byg- 

 ning at kjende, nemlig Megatherium-, Mylodon- og Scelidotherium- Slægterne. Der kan 

 derfor, da Gervais tilmed slet ikke omtaler de kapselformigt opsvulmede Vingeben, vel 

 neppe være Tvivl om, at det maa være disse, som han har taget for Trommehen og be- 

 tegnet som «caisse auditive«. 



En nærmere Sammenligning vil vise, at Kindbuerne hos de forskjellige megathe- 

 rioide Dyr frembyde ikke uvigtige Forskjelligheder, om endog Kindbenene (ossa malaria) 

 hos dem alle have visse iøjnefaldende Særegenheder tilfælles, som man ogsaa gjenfinder 

 hos Nutidens Dovendyr. Hos en enkelt Slægt, Megatherium, er Kindbenet voxet fuldstændigt 



'JHyrtl, vcrgl. -anatomische Untersuchungen über (his innere Gehörorgan (Ips Menschen und dir 

 Säugcthicre. imp, 4. Prag, 1845. S. 31. Tab. II, s. 



Vid. Selsk Skr., 5. Række, naturvidensk. og math. Afd. XII. 3. 36 



