31 



283 



i «Annales des sciences naturelles» 1 ), siges Coelodon nemlig at have fire Par Tænder i hver 

 Kjæbe, uden at der tilføjes Noget til Forklaring af den foretagne Ændring, og denne Tand- 

 formel vedblev Dr. Lund derefter at fastholde uforandret-), selv efter at Fundet i Escrivania- 

 Hulen havde sat ham i Besiddelse af det i det Foregaaende beskrevne Kranie. 



Jeg har anset det for rigtigt noget udførligt at omtale og henvise til de forskjellige 

 Tandformler, som Or. Lund i Løbet af sine Undersøgelser har opstillet for Coelodon-Siæglen, 

 fordi det er magtpaaliggende , at det kan staa klart, baade at de alle ere støttede paa de i 

 Maquiné - Hulen samlede Levninger, og at disse sidste ingenlunde ere af en saadan Be- 

 skaffenhed , at der fra dem kan drages nogen sikker Slutning med Hensyn til Tallet af 

 Tænderne. Der kunde ellers nu, da jeg har ment at maatte antage, at Coelodon-Knogleme 

 fra Maquiné- og Escrivania - Hulerne hidrøre fra to forskjellige Arter, rejse sig det Spørgs- 

 maal, om ikke begge Tandformlerne kunne være rigtige, og Dyret fra den førstnævnte Hule 

 maaske have ^ Tænder, og det fra Escrivania-Hulen derimod kun |^|. 



At Dr. Lund er vedbleven at fastholde Tandformlen ogsaa efter at Fundet i 

 Escrivania-Hulen var gjort, kan synes besynderligt; thi det er klart nok, at der hverken er 

 eller nogensinde har været flere end tre Par Tænder i Underkjæben af det der opdagede 

 Kranie. Men sandsynligvis have Tænderne til Dels endnu været skjulte af fastsintrede Ler- 

 klumper, den Gang Lund kort efter Fundet skrev sin Beretning om Udgravningerne i 

 Escrivania- Hulerne, og det er vel kun den ældre Angivelse af Tandforholdet , som gaar 

 igjen i denne Afhandling, uden at en ny Undersøgelse har funden Sted. 



Baade Lund og Gervais hentyde til den Mulighed, at Tallet af Tænderne i de af 

 dem opstillede Tandformler kan stige med Dyrets fremskridende Alder 3 ); men jeg tror, at 

 der er god Grund til at forkaste enhver saadan Formodning. Kjæbebenenes Bygning viser 

 tydeligt, at der ikke er Plads til flere Tænder end dem, som allerede cre frembrudte. 

 Escrivania-Kraniet er ganske vist af et ungt Individ; men Tændernes Slid viser, at Dyret i 



') Seconde Série. T. XI (1839). P. 220. — Denne Oversigt er saaledes udkommen noget tidligere (1839) 

 end selv Særtrykkene af 3dje Afhandling (1840), men maa dog betragtes som lidt yngre end denne. 

 Tredje Afhandling er fuldendt d. 12te Sept. 1838, hvilket Datum den bærer paa Titelbladet; det Brev, 

 som fulgte med den franske «coup-d'oeil», da Lund sendte den til Audouin, er derimod dateret d. 5te 

 Nov. s. A., og, hvad der er afgjørende, i dette Brev betegner Lund selv sin Oversigt som et Uddrag 

 af de tre første Afhandlinger af »Blik paa Brasiliens Dyreverden før sidste .lordomvæltning". 



2 ) Fortsatte Bemærkninger over Brasil, uddode Dyrskabning. Særtr. Kbhvn. 1842. S. 7. — Kgl. D. 

 Vid. Selsk. nat. og math. Afh. 9de Deel. Kbhvn. 1842. S. 171. 



Blik paa Bras. Dyreverden &c. Fjerde Afh. Særtr. Kbhvn. 1842. S. 35, Noten. — Kgl. D. Vid. 

 Selsk. nat. og math. Afh. 9de Deel. Kbhvn. 1842. S. 171. 



Meddelelse af det Udbytte <fcc. Kbhvn. 1845. Særtr. S. 22. — Kgl. D. Vid. Selsk. nat. og math. Afh. 

 12te Deel. Kbhvn. 1846. S. 78. 



3 ) Lund, Meddelelse af det Udbytte de i 1844 undersøgte Knoglehuler have givet &c. Særtr. Kbhvn. 

 1845. S. 22. 



Gervais, P., Zoologie et Paléontologie générales. Paris. 1867 — 1869. P. 253. 



