292 



40 



Hvirvel og paa den, som jeg antager for den femte Halshvirvel, gjør det sandsynligt, at 

 disse to Hvirvler ikke kunne støde umiddelbart til hinanden. Om begge de to sidst omtalte 

 Halshvirvler gjælder det, at Legemerne ere fladtrykte, saa at Endefladerne ere dobbelt saa 

 brede som høje, samt at der paa Undersiden af dem findes en svag Længdekam, hvoraf 

 man maaske tør slutte, at en lignende Kam ogsaa er tilstede paa de andre Halshvirvler, 

 paa hvilke Hvirvellegemerne dels ere dækkede af en Lerskorpe dels skjulte paa Grund af 

 den Stilling, i hvilken disse Hvirvler ere loddede fast til hinanden. Rygmarvskanalen er i 

 den syvende Halshvirvel endnu stedse vel saa høj som bred, men Forskjellen mellem begge 

 Dimensioner er kun højst ubetydelig. 



Af Brysthvirvler (vertebræ thoracica;) foreligger der kun tre, som endnu ere for- 

 synede med Buer [arens), og selv disse have dog lidt forskjellige Beskadigelser; de have 

 alle tre mistet deres Epifyser, og paa den ene af dem er et Stykke af Hvirveltornen af- 

 brækket; foruden disse tre Hvirvler er der fundet Stumper af ni andre, nemlig dels stærkt 

 beskadigede Buer, dels enkelte afbrækkede Hvirveltorne eller Tværudvækster; endelig haves 

 ogsaa seks Hvirvellegemer. Da Benvævet paa Grund af Dyrets Alder ikke har havt synderlig 

 stor Fasthed ved dets Død, ere disse Hvirvellegemer uden Undtagelse i maadelig Stand; et 

 enkelt af dem er endnu forsynet med begge sine Endeplader, men paa de øvrige ere enten 

 begge disse Epifyser eller dog den ene af dem faldne af. Der er Grund til at antage, at 

 et af dem tilhører en bestemt Hvirvel, af hvilken der ikke foreligger andre Brudstykker; 

 de fem andre høre aabenbart til nogle af de foreliggende Stumper af Hvirvelbuer; men 

 hverken disse sidste eller Hvirvellegemerne danne en uafbrudt Rækkefølge, og det lader sig 

 derfor neppe afgjøre, hvorledes de passe til hinanden; kun saa Meget kan siges med Be- 

 stemthed, at de seks Hvirvellegemer alle uden Undtagelse have havt deres Plads mellem den 

 forreste og den bageste af de øvrige tilstedeværende Brysthvirvler eller Brysthvirvelstumper. 



Af de ovenomtalte tre, nogenlunde fuldstændige Brysthvirvler kan den forreste, i 

 Følge Legemets Form, ikke have fulgt umiddelbart efter den syvende Halshvirvel, men er 

 dog sikkert en af de allerforreste Brysthvirvler, rimeligvis den tredje. Et af de løse 

 Hvirvellegemer turde have tilhørt en Nabohvirvel til forrige, rimeligvis den anden; den 

 første Brysthvirvel synes at være repræsenteret i en løs Hvirvellorn. Rigtignok er denne 

 en Del lavere end Tornen paa den syvende Halshvirvel, medens den forreste Brysthvirvels 

 Torn hos Mylodon robustus er betydelig højere 1 ) og hos Scelidotherium leptocephalum endog 

 dobbelt saa høj 2 ); men der hersker overhovedet ikke i denne Henseende nogen fast Regel 

 hos Kæmpedovendyrene; thi hos Megatherium*) er Tornen paa den syvende Halshvirvel 



') Owen, descript. of the Skelet, of Mylodon robustus. Tab. I, fig. 1. (I Teksten finder jeg ikke For- 

 holdet omtalt). 



2 ) Owen, Zool. Voy. Beagle. Fossil Mammalia. S. 84. 



3 ) — , Memoir on the Megatherium. P. 19, pl. I. 



