312 



60 



hed mellem Coelodon og Megalonyæ i Laarbenets Form, saaledes viser der sig ogsaa en 

 Tilnærmelse for Skinnebenets Vedkommende i hvert Fald i et væsenligt Punkt, nemlig den 

 distale Ledllade 1 ); men var allerede det førstnævnte Ben forholdsvis spinklere og mere lang- 

 strakt hos Coelodon end hos Megalonyæ, er det i endnu højere Grad Tilfældet med det 

 sidstnævnte. Som Følge heraf er der ogsaa hos disse to Slægter en stor Forskjel paa det 

 indbyrdes Længdeforhold mellem de paagjældende Afdelinger af Baglemmerne. Hos Coelodon 

 forholder Skinnebenets Længde sig til Laarbenets som 8 til 9 , hvorimod den førstnævnte 

 Knogle hos Megalonyx ikke er synderlig mere end to Tredjedele saa lang som Laarbenet; 

 hos visse andre Kæmpedovendyr, saasom Mylodon og Lestodon, er Misforholdet endog meget 

 større, og Skinnebenet kun halvt saa langt som Laarbenet eller endnu kortere. Alene Mega- 

 theriets Skinneben har forholdsvis omtrent samme Længde som Coelodons, men afviger derhos 

 i mange andre Henseender saameget, at en Sammenligning er overflødig. Knoglens Tykkelse 

 forfra bagtil er i den proximale Ende en halv Gang saa stor som i den distale, derimod til- 

 tager den i Brede næsten ligeligt mod begge Ender, og dens Brede over disse er omtrent 

 dobbelt saa stor som paa Midten af Skaftet. Der viser sig for saa vidt i Skinnebenets 

 Omrids en Tilnærmelse til Nutidens Bradypus- Slægt, hvorimod dette Ben hos de øvrige 

 Kæmpedovendyr med to særskilte Knogler i Underlaaret stedse er paafaldende bredere i den 

 proximale Ende end i den distale. Den proximale Epifyses Brede udenfra indad indeholdes 

 henved tre Gange i Knoglens Længde, medens dette Tværmaal hos Megalonyæ ikke inde- 

 holdes fulde to Gange i Længden og hos enkelte andre Slægter, saasom Lestodon og My- 

 lodon, endog kun er lidt mindre end denne. Knoglens Skaft beskriver gjennem hele sin 

 Længde en svag, fortil rettet Bue; det kan beskrives som tresidet prismatisk, frembydende 

 en forreste, en bageste og en indad vendende Flade, hvilken sidste dog paa Grund af sine 

 afrundede Kanter er mindre skarpt adskilt fra de tvende andre og navnlig fra den forreste, 

 hvorimod denne og den bageste Flade støde sammen i en skarp Kant udad til. Den lille 

 overfladiske Kanal, som lidt neden under den indvendige proximale Ledflade i et kort 

 Stykke gjennemborer Forsiden af Skinnebenets Skaft hos Slægterne Scelidotherium og Pla- 

 tyony.v , finder jeg ikke hos Coelodon. Paa den bageste Flade, men usædvanlig højt oppe 

 (skjøndt ikke ganske i samme Højde paa begge Skinnebenene) ses en lille Fure og ved 

 dennes nederste Ende et lille foramen nutritium; en Marvhule findes ligesaa lidt i Skinne- 

 benet som i Laarbenet. Den proximale Epifyse udmærker sig ved en forholdsvis meget 

 høj Tapudvækst {eminentia media], som hæver sig op mellem de to Ledflader ligesom hos 

 Myrmecophaga jubata , og paa hvilken den indad liggende af disse forlænger sig op til 

 Toppen og endog bøjer sig et lille Stykke om paa dens ydre Side; den indre Ledflade er 

 derfor stærkt udhulet indenfra udad, medens den næsten er plan i den modsatte Heining; 



') Tab. IV. Fig. 7. 



