Gl 



313 



den er derhos større end den ydre og har et næsten pæreformigt Omrids, idet den 

 bliver smallere forfra bagtil, alt som den nærmer sig og stiger op paa Tapudvæksten. Paa 

 Grund af den allerede omtalte Beskadigelse, som den proximale Epifyse har lidt, kan man 

 kun slutte sig til Formen af den ydre Ledtlade fra Omridset af den tilsvarende Del 

 af Diafysens Endeflade og fra Laarbenets ydre Ledkno. Derefter at dømme har den 

 ligget i Højde med den indre, men været kjendelig mindre end denne og bredere forfra 

 bagtil end indenfra udad; at den afbrækkede Del af den proximale Epifyse fremdeles har 

 baaret en Ledflade for Lægbenets Hoved følger af sig selv, og da de øvrige Kæmpedovendyr 

 have et anseligt Haseleds -Seneben (fabella), vil et sligt vist heller ikke have manglet 

 hos Coelodon, og der maa altsaa bagved og nedenfor den ydre Ledflade have været en 

 særlig Ledflade for det. Skinnebensknuden (spina tïbiœ) kan næsten siges at mangle; der 

 findes i alle Fald kun ved Roden af Tapudvæksten en Antydning til den i en ubetydelig 

 Ujævnhed, og denne fortsætter sig ikke i mindste Maade ned paa Diafysen, hvis forreste 

 Flade er fuldstændig glat i sin øverste Ende. Skinnebennets distale Ende frembyder en 

 eneste sammenhængende Ledflade 1 ), idet den for Lægbenet bestemte Ledflade som sæd- 

 vanlig gaar over i den til Springbenet svarende uden Afbrydelse af den synoviale Overflade. 

 Den ligner den sammn Ledflade hos Megalonyx dels deri, at dens Udstrækning udenfra 

 indad er meget større end den modsatte forfra bagtil, ja Forskjellen mellem de to Tvær- 

 kanaler endog kjendelig større hos Coelodon end hos Megalonyx, men fremdeles ogsaa deri, 

 at dens for Springbenets Tapudvækst bestemte Parti næsten ligger i samme Plan som den 

 øvrige Del og kun er meget utydeligt afgrændset fra denne. Paa den indre Ankelkode 

 endelig ere de hos Kæmpedovendyrene i Almindelighed saa fremtrædende Skraarender, som 

 have tjent til Leje for Senerne af visse Fodmuskler, forholdsvis i det Mindste ligesaa dybe 

 og skarpe som hos nogensomhelst af Gruppens andre Former. 



Skinnebenets Længde fra Toppen af Tapudvæksten til Enden af den indre Ankelkode 0,201 

 — Brede ved den proximale Ende ( kan paa Grund af Beskadigelse kun 



angives tilnærmelsesvis) 0,078 



— Brede paa Midten af Skaftet 0,042 



Brede ved den distale Ende 0,070 



Den distale Ledflades Udstrækning udenfra indad 0,055 



— — største Tværmaal forfra bagtil 0,028 



Af Lægbenene (fibulæ) er kun det ene tilstede, og paa dette mangle begge Epi- 

 fyserne, som ved Dyrets Død endnu ikke havde været groede fast til Skaftet og derfor 



') Tab. IV. Fis. 7. 



