67 



319 



det er Tilfældet med det tilsvarende Kloled paa Forfødderne. Det tredje Mcllemfodbeus 

 overordenlig plumpe Form og mærkelige Korthed betinger naturligvis, at en lignende ufor- 

 holdsmæssig massiv Bygning er fremherskende i hele Mellemtaaen (digitus pedis 3). Lige- 

 som hos Megatherium , Megalonyæ og (i Folge Lund) Platyonyx besidder Taaen kun ét Led 

 foruden Kloledet, men dette tilsyneladende enkelte Led er, som bekjendt, fremkommet ved 

 Sammensmeltning af to Led og homologt med de andre fuldt udviklede Bagtæers to første 

 Led. Det er dog ikke saa uformelig kort som hos Platyonyx eller som hos Megatherium, 

 men stemmer i sine Proportioner med det tilsvarende Led hos Megalonijx; det er nemlig 

 en Tredjedel længere, end det er bredt, og bagtil er ogsaa dets Højde større end dets 

 Brede 1 ). Kloledet 2 ) er i alle Retninger mindst en Tredjedel større end selv det store 

 Kloled paa Forføddernes Mellemtaa, og det er af denne betydelige Størrelse klart, at det 

 maa have været af særlig Betydning for Dyret. I dets proximale Ende findes der bagved 

 Kloskeden paa Oversiden en Grube af saadan Form, at den, naar man betragter Benet 

 ovenfra, giver det Udseende af at være forsynet med et lille V- formigt Indsnit. Iøvrigl er 

 Kloledet stærkt sammentrykt; den af Skeden fremragende Del har en skarp Rygkant, og 

 Benet ligner i det Hele i sine Omrids Kloledet paa Forbenenes Mellemtaa, kun med den 

 lille Forskjel, at Rygkanten er ubetydeligt mindre krum; den yderste Spids er brækket af, 

 og det manglende Stykke kan vel have været fem eller seks Millimètre langt; dette med- 

 regnet er Kloledet næsten dobbelt saa langt som det proximale Taaled og det tredje Mellem- 

 fodben tilsammen; det er 95 til 96 mm langt, 36 nim højt og 23 rara bredt ved Roden af Skeden 9 ). 

 Som allerede tidligere bemærket, er der ingen Taaled fundne, som kunne have tilhørt den 

 fjerde og femte Taa; Formen af det fjerde Mellemfodbens distale Ende viser tydeligt, at Led- 

 føjningen mellem den og det proximale Taaled i Hovedsagen har været af samme Beskaffenhed 

 som den mellem de tilsvarende Led paa Mellemtaaen og paa anden Taa, det vil sige det proxi- 

 male Led har i alle Fald været dybt rendeformigt udhulet bagtil, meget højt og knn ubetydeligt 

 hvælvet ovenfra nedad, saa at det kun har været meget lidt eller næsten ikke bevægeligt paa 

 Mellemfodbenet. For saa vidt vilde der altsaa neppe være meget til Hinder for at lænke sig, at 



') Den højre af disse, de to første Mellemtaaled repræsenterende Knogler er i naturlig Stilling sintret 

 fast til det højre tredje Mellemfodben , og disse saaledes sammenloddede Knogler er det andet af de 

 Side 10 omtalte Stykker, med Hensyn til hvilke det kan synes tvivlsomt, om de ogsaa virkelig 

 have tilhørt det samme unge Dyr, som Resten af Knoglerne. Til dette proximale Led er nemlig det 

 ydre Seneben fastvokset, og der er end ikke mere noget Spor af den oprindelige Adskillelse tilstede, 

 hvorimod det Samme ikke er Tilfældet paa det tilsvarende Led af den venstre Mellemtaa. En slig 

 Sammenvoksning er langtfra usædvanlig hos Kæmpedovendyrene, den er tværtimod vel endog Regel 

 for Eks. hos Platyonyx- Slægten ; Sporgsmaalet er kun, om den kan være fuldbyrdet tidligere paa 

 den ene end paa den anden Fod af ét og samme Dyr. Jeg kan imidlertid, bortset fra denne Sam- 

 menvoksning, ikke bemærke nogen anden Forskjel, det være sig i Størrelsen eller andre Henseender, 

 mellem det højre og venstre proximale Mellemtaaled, og jeg er derfor tilbøjelig til at tro, at de dog 

 begge tilhøre det unge Dyrs Skelet. 



2 ) Tab. V. Fig. 5. 



w 



