75 327 



og de dermed følgende Smaaforandringer i Kraniet, eller omvendt Manglen at' denne ejen- 

 dommelige Udvikling af Tandsættet anden og større Betydning end som Slægtsmærke. 



Vender man sig derimod fra Kranierne til det øvrige Skelet, vil det ikke kunne 

 undgaa Opmærksomheden, at Coelodon og Megahnyæ staa i et meget nært Frændskab til 

 hinanden, og at en fælles Typus gjør sig gjældende i begges Benbygning, om der endog, 

 som den foregaaende Beskrivelse har vist, ved Siden deraf viser sig enkelte, mindre 

 væsenlige Forskjelligheder. 



Saavidt bekjendt har man hidtil kun fundet meget lidt af Megalonyx- Slægtens 

 Hvirvelrad, endnu mindre end af Coelodons; men de faa Fund, man har gjort, synes i alle 

 Fald tilstrækkelige til at vise den Overensstemmelse mellem dem, at Brysthvirvlerne hos 

 begge Slægter mangle de uparrede, midtstillede Ledflader, som findes hos de Heste 

 Kæmpedovendyr for og bag paa Hvirveltornene mellem Zygapofyserne. Hvad Forlemmerne 

 angaar, da have Over- og Underarmens Knogler hos begge Slægter stor Lighed; Overarm- 

 knoglen er ikke blot hos begge forsynet med Armknohul, men har tillige hos begge den 

 samme, sammenligningsvis langstrakte, smækkre Form og lignende Omrids, og en tilsvarende 

 Overensstemmelse viser sig i Underarmens Knogler, saavidt man kan skjønne af de meget 

 beskadigede Brudstykker, som haves af Coelodons Underarm. Forfoden har hos Coelodon 

 ligesom hos Megalonyx havt fem Fortæer eller Fingre ; men den foreliggende Beskrivelse af 

 Forfoden hos Megalonyx kan synes at gjøre det tvivlsomt, om Ligheden er gaaet synderlig 

 videre. Hos Coelodon er, som vi have set, Tommelen eller ludertaaen rudimentær; 

 det første Mellemhaandben har utvivlsomt baaret ét, maaske to rudimentære Fingerled, 

 men selv under den sidste Forudsætning kan det sidste Led ikke have været kloformigt. 

 Af den ydre eller femte Finger er slet Intet fundet; men den store, fordybede Ledflade 

 paa Ydersiden af det fjerde Mellemhaandben viser ikke blot, at der har været et femte 

 Mellemhaandben, men ogsaa, at det vistnok har havt en anselig Størrelse; derimod vilde 

 det være mod al Analogi, om Fingerledene havde været andet end smaa. i Udvikling hæm- 

 mede Benknolde, og hvis det skulde lykkes i Tidens Løb at finde de faa, hidtil manglende 

 Fingerled, vil det nok vise sig, at den i det Foregaaende givne Beskrivelse er rigtig, og at 

 Coelodons Haand altsaa har havt tre vel udviklede, med Kløer væbnede Fingre, nemlig den 

 anden, tredje og fjerde, men at Tommelen og den lille eller femte Finger have været mere 

 eller mindre stumpede og manglet Kløer. Hos Megalonyx skal derimod efter Leidys 

 Sigende Forholdet være et andet; denne Slægt skal have havt Kløer paa alle fem Fingre, 

 med andre Ord alle fem Fingre skulle have været fuldt udviklede. En slig Haandbygning 

 hos et dovendyragtigt Dyr maa imidlertid i alle Fald kaldes paafaldende, og det maa derfor 

 saa meget mindre overses, at den højtfortjente amerikanske Palæontolog ikke har havt et 

 sammenhørende og fuldstændigt Sæt Haandknogler for sig, men har maattet sætte Haanden 

 sammen af Knogler, som hidrøre fra forskjellige Individer og forskjellige Fund, og at han 



42* 



