354 



dette Forsøg; men den Omstændighed, at ikke blot Iljærnehulen , men ogsaa mange af 

 Luftcellerne i dens tykke Vægge vare fyldte med Jord, tyder dog paa, at i alle Fald nogle 

 af Beskadigelserne hidrøre fra en meget ældre Tid, og at Kraniet har ligget revnet og for- 

 knust i Jorden, da det fandtes. — 



Det har allerede været nævnet, at der ingen Underkjæbe fandtes i den Kasse, i 

 hvilken Kraniet var nedpakket; men i en af de andre Kasser laa der en rigtignok i flere Stykker 

 sønderbrudt, men paa lidt nær fuldstændig Underkjæbe, som i Størrelse, Farve og øvrige 

 Udseende, endelig i Tændernes Slid saa ganske svarer til Kraniet, at det forekommer mig 

 sandsynligt, at den virkelig hører til det og maa være funden sammen med det. Fremdeles 

 fandtes der blandt de mange andre af Dr. Lausen ved samme Lejlighed skjænkede fossile 

 Knogler og Knogle-Brudstykker ogsaa to, ligeledes sønderbrudte Kindben, som dog let lode 

 sig restaurere og aabenbart udgjøre et sammenhørende Par, og som derhos passe saa godt 

 ind paa de paa Kraniet manglende Kindbens Plads, at de sikkert tør antages netop at være 

 selve disse. Hovedskallen synes saaledes at være næsten fuldstændig; der var derfor saa 

 meget større Opfordring til ikke at sky det rigtignok møjsommelige Arbejde at føje alle 

 Stumper og Stykker sammen, og Sammenføjningen er, efter at det skjørnede Benvæv ved 

 Anvendelsen af passende Midler havde faaet noget af sin oprindelige Fasthed tilbage, lyk- 

 kedes ret godt hvad Kraniet ydre Omrids angaar. Derimod lader Restaurationen af Hjærne- 

 kassens indre Overflade Adskilligt tilbage at ønske; dens Vægge ere nemlig, ligesom hos 

 Mylodon robustus, meget tykke paa Grund af en overordenlig Udvikling af Luftrum og 

 Luftceller inden i dem, hvorved deres ydre og deres indre, af tæt Bensubstans dannede Over- 

 flade er fjærnet fra hinanden ved et celluløst Mellemrum, som paa sine Steder, saaledes 

 i Loftet af Hjærnekassen, naar en aldeles overraskende Tykkelse. Ved de Beskadigelser, 

 Iljærnekassen har lidt, ere dens Vægge blevne spaltede og sønderbrudte saaledes, at nogle 

 af Luftcellerne ere blevne siddende fast til den ydre, andre til den indre Overflade, og at 

 mange ere sønderbrudte i ganske smaa Stykker. Medens det nu er lykkedes at faa alle 

 Brudstykkerne af Hjærnekassens ydre Overflade passet noje til hverandre, har det ikke ladet 

 sig gjøre at restaurere den indre Overflade med samme Held. En Del Billinger af de for- 

 skjellige Luftrum har det ikke været muligt at finde Plads til; nogle Brudstykker ere ved 

 Restaurationen maaske ikke komne paa deres rette Sted, og visse Partier af Hjærnekasse- 

 Væggen, nemlig Sibenet og dets nærmeste Omgivelser, ere slet ikke forefundne. Endelig 

 bør endnu fremhæves, at Omkredsen af de bageste Næsebor, Vingebenene og store Stykker 

 af Kilebenet dels mangle, dels ere meget stærkt beskadigede, samt at hist og her Skorper 

 og Klumper af en særdeles haard, mergelagtig, graa Jord klæbe saa fast til Kraniet, at det 

 er umuligt at fjærne dem uden at beskadige den underliggende Benmasse. 



Da det har vist sig , at vigtige Dele af Hovedskallen bleve fundne blandede 

 mellem de øvrige ved samme Lejlighed skjænkede fossile Knogler, ligger det nær at spørge, 



