356 



6 



For saa vidt man kan slutte fra Kraniet maa Dyret, som det har tilhørt, have 

 været et af de allerstørste blandt de hidtil opdagede Kæmpedovendyr; Hovedskallen har 

 nemlig en Længde af omtrent to Fod (O,600 ra ) og staar i Størrelse omtrent midt mellem 

 Hovedskallerne af Megatherium americanum og Mylodon robustus; den er nemlig omtrent en 

 halv Fod kortere end den første og derimod henved fem Tommer længere end den sidste. 

 Blandt de største af de øvrige Kæmpedovendyr er der, som det vil erindres, flere, hvis 

 Hovedskaller man hidtil kun kjender af Stumper og Stykker, til Dels endog blot af Brud- 

 stykker af Underkjæben; for disses Vedkommende har man altsaa ikke noget ganske sikkert 

 Grundlag for en Sammenligning; men de for Haanden værende Levninger ere dog vistnok 

 tilstrækkelige til at vise, at selv om der blandt de nysnævnte Dyr skulde være ét eller to, 

 hvis Hovedskaller kunne have været omtrent af samme Størrelse som den, med hvilken vi 

 her have at gjøre, er der næppe flere end ét af dem, som nødvendigvis maa have havt 

 et større Kranie, nemlig Mylodon harlani. Dette Dyrs Underkjæbe skal nemlig, efter 

 det foreliggende Brudstykke at dømme, have havt en Længde af henved to Fod 1 ), og den 

 alene har altsaa allerede været ligesaa lang som hele det af Dr. Lausen skjænkede Kranie. 



Et Blik paa de tvende, denne Afhandling ledsagende Tavler vil vise, at Kraniet er 

 meget langt og smalt, omtrent fire Gange saa langt, som det er bredt ved Øreaabningerne. 

 Paa en ubetydelig Udbøjning nær, som de rudimentære Øjenudvækster (processus postorbitales) 

 danne, løbe Siderandene af dets øverste Flade dernæst næsten jævnsides fra Øreregionen 

 af hen til Midten af Næsebenene, og først fra delte Punkt afsmalnes Snuden temmelig 

 hurtig; endelig forlænger Ganefladen sig fortil langt foran for Tandrækken, men aftager 

 i dette Stykke ikke meget i Brede og ender fortil med en tvært afskaaren Band. Kraniet 

 er saaledes forholdsvis ligesaa langstrakt som, eller vel endog mere langstrakt end Kraniet 

 af Scelidotherium leptocephalum ; det ligner fremdeles dette og AA//(x/o»-Kraniet deri, at dets 

 lodrette Diameter vokser fra Baghovedet af hen til Næsehulen, naar man ikke tager de 

 (paa det foreliggende Specimen desuden afbrækkede) Vingeben med i Betragtning. Men 

 Hovedskallens Totalform og Habitus er dog en ganske anden end hos det nysnævnte 

 Scelidotlierium ; hos dette er det især den foran for Kindbuen fremragende Del af 

 Kraniet, som er trukket ud i Længden og tillige meget spinkel; den indeholdes kun 2V2 

 Gang i Kraniets hele Længde, medens det tilsvarende Parti af den Hovedskal, som her er 

 Gjenstand for vor Betragtning, derimod indeholdes 3 Va Gang i Længden. Allerede herved 

 fremkommer der en betydelig Forskjel i begge Hovedskallers Omrids ; men hvad der 

 navnlig giver vort Kranie et ikke blot fra det ovennævnte Scelidolheries , men ogsaa fra 

 alle andre megatherioide Dyrs Hovedskaller afvigende Udseende, er dog Snudepartiets ejen- 



') Darwin, Ch., Zoology of the Voyage of H. M. S. Beagle. Part I. Fossil Mammalia by R. Owen. 

 London 1840. S. 69, Note *. 



