358 



8 



bliver dens Tykkelse udenfra indad stedse mindre, indtil den der, hvor dens øverste Ende 

 skyder sig ind mellem Spidserne af Næsebenene, ikke er tykkere end disse. 



Benbroen fraregnet, danne de sammenvoksede Mellemkjæbeben en stor, fortil lidt 

 afsmalnende, men i Enden tvært afskaaren Plade, som har en Længde af omtrent 14 og 

 en Brede, bagtil af henved 1 1 , fortil af 6 Centimetre. Paa Pladens nedad vendende Over- 

 flade er der ikke noget tydeligt Spor tilbage af de tvende Knoglers oprindelige Adskillelse; 

 den øverste mod Næsehulen vendende Flade er for en stor Del overtrukken med Ler- 

 skorper, som ikke lade sig borttage; men for saa vidt selve Benfladen kommer til Syne, 

 er der heller ikke her nogen Levning af Sømmen mellem dem. Derimod er der endnu 

 Spor tilbage af Grændserne mellem Mellemkjæbebenene og Overkjæbebenene (ossa maxillaria 

 superiora), som vise, at de første bagtil ere ligesom indkilede mellem to fremspringende 

 Spidser af de sidste og næsten naa hen til Tandrækkerne 1 ); imidlertid er det dog kun ud 

 mod Siderne, at disse Levninger af de oprindelige Sømme lade sig paavise; i Midten af 

 Ganefladen er der ikke noget tydeligt Spor at finde af dem. Ved deres Udspring bagtil 

 ere Mellemkjæbebenene tilsammen bredere end den af Tandrækkerne indesluttede Del af 

 Ganen , og deres Brede paa dette Sted forholder sig til deres Længde som 1 : IV2. 

 Fortil er deres Ganeflade plan tværs over og omgivet af en lidt ophøjet Rand; bagtil for- 

 svinder denne, og hvert af de sammenvoksede Ben er her lidt hvælvet paa tværs; bagfra 

 fortil er den hele Flade svagt S-formigt bøjet 2 ). Omtrent i Midten af deres Længde be- 

 gynder tæt ved Midtlinien to lange og smalle, ikke ganske symmetriske Furer, som føre hen 

 hver til sit Ganehul (foramen palatinum ant.)' 6 )\ hvormegen Del Overkjæbebenene tage i 

 Ganehullernes Begrændsning, kan ikke afgjøres, da Grændserne mellem disse Knogler og 

 Mellemkjæbebenene ere udviskede paa dette Sted. 



Det har allerede været omtalt, at der er umiskjendelige Spor tilbage af en op- 

 rindelig Adskillelse mellem den fra Mellemkjæbebenenes Forrand opstigende Benbro og 

 Næsebenene, fremdeles, at en Fure langs Midtlinien af den mod Næsehulen vendende 

 Side af Broen antyder, at denne sidste er sammensat af to oprindeligt adskilte Sidehalv- 

 dele, men at der forneden ved dens Udspring ikke er nogen Levning at finde af en tidligere 

 Grændse mellem den og de sammenvoksede Mellemkjæbeben. Det er saaledes klart, at 

 Broen ikke er fremkommen ved en usædvanlig Udvikling af Næsebenene ; lige saa lidt kan 

 den betragtes som e-n særegen Omdannelse af den sædvanlige opstigende Gren, som 

 Mellemkjæbebenene udsender hos andre Pattedyr. Allerede den Omstændighed, at Broen 

 støder til Næsebenenes indadvendende , ikke til deres udadvendende Rand, modsiger en 



') Tab. II, Fig. 2. 



2 ) Tab. I. 



3 ) Tab. H, Fig. 2. 



