23 



37 3 



Alveolarrand , og er meget for skjør og smulrende til at kunne løsnes fra denne Matrix; 

 de mere eller mindre beskadigede Tandhuler vise, at den har baaret fire Tænder paa hver 

 Side, men paa en enkelt nær vare disse faldne ud. Da denne Underkjæbe ikke syntes at 

 passe til nogen af de andre Kæmpedovendyr-Slægter, som Darwin havde hjembragt, antog 

 Owen den for at tilhøre Megalonyx jeffersonii, som jo den Gang kun var højst ufuld- 

 stændig kjendt; men da nye Fund senere bragte flere Levninger af dette Dyr for Dagen i 

 Nordamerika, kunde man ikke undgaa at se, at den sydamerikanske Kjæbe ikke lod sig 

 henføre til dette, eller overhovedet til Megalonyx- Slægten. Leidy gjorde derfor det i øvrigt 

 ubekjendte Dyr, som havde besiddet den paagjældende Underkjæbe, til Type for en egen 

 Slægt: Gnathopsis 1 ), uagtet det vel næppe var muligt ganske fyldestgjørende at paavise 

 dens Forskjel fra Mylodon og visse andre af de allerede opstillede Slægter, og tog end 

 ikke i Betænkning ad Analogiens Vej ubetinget at tilskrive det Tandformlen skjøndt der 

 jo ikke havdes den mindste Stump af Overkjæben eller af dens Tænder 2 ). 



Her har man altsaa en Underkjæbe, som aabenbart synes at maatte være for- 

 skjellig fra Underkjæberne af de øvrige i La Plata -Staterne fundne Kæmpedovendyr- 

 Slægter, og der kan altsaa spørges, om ikke denne Gnathopsis-UnåeTkjæbe netop tilhører 

 et Grypotherium (det være nu det her beskrevne eller en anden Art), og om ikke 

 Gnathopsis- og Grypotherium-Slægteme falde sammen, saa at det sidste Navn ikke behøves. 

 Men, for ikke at tale om, at en slig Mening næppe, saaledes som Sagen staar, kunde 

 blive mere end en maaske ikke ganske urimelig, men dog for Tiden ubevislig For- 

 modning, og det derfor vistnok maatte kaldes forhastet, at lade den være afgjørende 

 ved Navngivningen, saa tror jeg desuden, at der, saavidt man kan skjønne af den korte 

 Beskrivelse og de Figurer, man har af Gnathopsis- Underkæben, er overvejende Grund til 

 allerede nu at besvare Spørgsmaalet benægtende. 



Det skal indrømmes, at der næppe kan hentes nogen afgjørende Indvending mod 

 Idenditeten fra den eneste Tand, som er levnet i Gnathopsis - Kjæben 3 ) , og at heller ikke 

 Kjæbens Størrelse kan vække videre Betænkelighed. 



Men de to Kjæbegrene vige mere ud fra hinanden, end det synes at kunne have 

 været Tilfældet hos Grypotheriet, hvis begge Kjæbers Tandrækker skulde kunne virket mod 

 hinanden. Ved at sammenligne den af Owen givne Afbildning af 6mai(/iOps;s-Underkjæben 

 med den, som jeg har givet af Grypotheriets Ganeflade 4 ) vil man finde, at den bageste 



M Proceed, of the Acad, of Nat. Sc. of Philadelphia. Vol. VI. 1852, 1853. Pag. 117. 



2 ) Smits. Contrib. to Knowledge. Vol. 7. A Memoir of the Ext. Sloth Trihe of N. America. P. 58. 



3 ) Imidlertid maa det ikke forglemmes, at Tænderne jo ikke ere ens foroven og forneden i Munden hos 

 de nærmest staaende andre megatherioide Slægter, og at man derfor er udsat for al tage fejl, naar 

 man skal slutte fra Tænderne i den ene Kjæbe til dem i den anden. 



M Tab II. Fie. 2. 



