10 



jeg i øvrigt maa henvise, fremgaar end ydermere denne slorc Lighed mellem Cephalacanthus 

 og Dactylopterus : Hovedet har den samme parallelopipediske Form og pansrede Beskaffenhed 

 som hos Dactylopterus , men det er ikke hult ovenpaa, snarere lidt hvælvet, selv mellem 

 Øjnene; de fire bagud rettede Pigge ere forholdsvis meget længere end hos Flyve- 

 Ulken og naa næsten lige saa langt tilbage som Brystfinnerne, der ere temmelig 

 s maa, kun lidt over en Femtedel af Totallængden, men — hvad vel er værd at lægge 

 Mærke til — dog ved et Indsnit delte i en øvre Del, hvis 8(?) Straaler ere adskilte lige 

 til deres Grund, og en nedre Del, hvis 8 eller 10(?) lyse Straaler ere forbundne ved en 

 sort Hud. Af Beskrivelsen kan endnu fremhæves, at der paa Forgjællelaagets opstigende 

 Band findes en lille Torn, der mangler hos [den voxne] Dactylojjterus; at Legemet er be- 

 dækket med kjolede Skæl, og at der ved Halens Grund findes paa hver Side to «lange 

 Skæl« (Skælkjele) ligesom hos Dactylopterus, samt at Straalernes Antal opgives tilnærmelses- 

 vis til: B:3; 0:6 + 8 eller 9; A : 6 — 7 ; C: 10; B : c. 18 eller 16; V:6 — Tal, der for 

 saa vidt det har været muligt at angive dem med Sikkerhed, komme dem hos Dactyl, 

 volitans temmelig nær. Den Afbildning, som Indholdsfortegnelsen (p. XV) lover (Bl. 77), synes 

 ikke at være offentliggjort i «Histoire des Boissons»; derimod blev den optaget i den illu- 

 strerede Udgave af «le Bègne Animal» (Pl. 20, f. 8). Er denne i naturlig Størrelse, har det 

 afbildede Exemplar havt en Længde af 61 Mm. eller c. 2 1 /a Tomme 1 )- 



Endnu i det 1860 udkomne andet Bind af «Catalogue of Acanthopterygian Fishes 

 in the British Museum» optræder Cephalacanthus spinarella som særlig Slægt og Art; af de 

 talrige Exemplarer, som Londoner-Museet besad, vare to fra Guinea-Bugten, et fra New- 

 Orleans, et fra 20° N. Br. og 22° 53' V. L., lire fra 2° S. Br. og 34° V. L. — alle altsaa fra 

 Atlanterhavet ligesom Pariser-Museets. Allerede i det følgende Aar (1861) offentliggjorde 

 imidlertid Professor C anes tri ni nogle Bemærkninger' 2 ), der gik ud paa at vise, at Ceph. 

 spinarella efter al Rimelighed kun repræsenterer yngre Tilstande af Dactylopterus volitans L. 

 Der beskrives og afbildes først (Fig. 4) et lille 15 Mm. langt Expl. fra Genuas Havn, der 

 aabenbart er et yngre Trin af Ceph. spinarella, saaledes som denne er beskreven af de 

 tidligere Forfattere; de fire bagudrettede, fra Skulderen (Nakken) og Forgjællelaaget udgaaende 

 Bigge ere forholdsvis meget større end hos den af de franske Zoologer beskrevne Form ; For- 

 gjællelaagstornene ere længere end Skuldertornene, og Afstanden fra Snudespidsen til Enden 



') Der er ikke megen Anledning til at mindes den i Mellemtiden offentliggjorte Dcskrivelse af den 

 samme Dyreform ved J. Hermann under betegnelsen ■ Pisciculus habitu et cupite Triglœ» ; Cuvier 

 og Valenciennes have overbevist sig om, at det var Cephalacanthus spinarella, som H. havde 

 for sig, hvad man maaske ellers ikke kunde vidst med Sikkerhed. Det kan ikke ses, hvorfra H.s 

 Exemplar var; i det mindste er det mig ubekjendt, hvad Meningen er med Udtrykket «e.%- Ram- 

 say anis • ved denne og 3 andre af H.s Fiskebeskrivelser. 



2 ) lntomo alio sviluppo del Dactylopterus volitans C. V. ed al genere Cephalacanthus (Archivio per la 

 zoologia, l'anatomia e la lisiologia, Vol. I., p. 45— 51, pl. IV, f. 4— 5). 



