419 



af disse, efter Figuren, mere end Halvdelen af Totallængden; Nakkepiggene beskrives som 

 glatrandede, hvorimod Forgjællelaagspiggenes Rand er stærkt savtakket; Brystfinnerne ere 

 kortere end Skulderpiggene; efter Afbildningen synes de at vise Spor til Deling, hvilket dog 

 efter Beskrivelsen (1. c. p. 49) ikke skulde være Tilfældet ; Bugfinnerne ere meget lidt udviklede. 

 Straaletallet ansættes (tilnærmelsesvis) til: B : 5?; O: 9— 8[?]; A: 9 ; P : 8 f ?[ ; V: 5; C: 10. Frem- 

 deles afbildes (Fig. 5) en 53 Mm. lang Fisk, ligeledes fra .Middelhavet, der i alt væsentligt 

 svarer til de tidligere Fremstillinger af Ceph. spinarella; Hovedets Længde fra Snudespidsen 

 til Enden af Nakke- eller Forgjællelaagspiggene (disse ere her lige lange) er her langt fra 

 Halvdelen af Totallængden, og de tvedelte Brystfinner, hvis Længde er en Fjerdedel af 

 Totallængden, naa et Stykke ud over Enden af merbemeldte Pigge; Bugfinnerne ere lige- 

 ledes mere udviklede; Forgjællelaagets lodrette Rand viser den af Cuv. & Val. omtalte 

 Torn; der er omtrent 50 kjølede Skæl i en Linie fra Gjællespalten til Halefinnen; Straale- 

 tallet: B: 5?; D : 6 + 8; A: 6; P: 6 + 8; V:l+4; C : 10 (foruden de mindre udviklede 

 Straaler). I øvrigt maa jeg henvise til Canes trin is egen udførlige Beskrivelse af begge 

 disse Smaafiske. I det han sammenligner dem med hinanden og med en udvoxen 

 Dactylopterus, kommer han til det Resultat (som nærmere oplyses ved en Tabel), at den 

 større af disse saakaldte Cephalacanther, der er c. 2 Tommer lang, i alle Maalforhold er en 

 Mellemform mellem den mindre Cephalacanth og en udvoxen Dactylopterus, og da disse to 

 Slægter i saa godt som alle andre ydre Forhold stemme nøje overens, kan Konsekvensen 

 deraf kun blive , at Slægten Cephcd acanthus maa inddrages under Dactylopterus som kun 

 repræsenterende visse Trin i dennes individuelle Udvikling, visse Ungdomsformer af den. 

 Til yderligere Bestyrkelse, formoder jeg, er der endvidere paa samme Tavle (Fig. 5*) afbildel 

 en ung Dactylopterus, der kan betragtes som et Overgangstrin mellem begge; den er 60 Mm. 

 lang, Forgjællelaagspiggene kjendelig kortere end Skulderpiggene; de forhoIds\is lange 

 Brystfinner indeholdes ikke 3 Gange i Totallængden og have antaget en noget skraa Stilling. 

 I Texten finder jeg imidlertid ingen nærmere Oplysning om dette interessante Overgangstrin. 



Hermed skulde man trot, at Sagen var afgjort. Der kunde næppe af, hvad der den 

 Gang var bekjendt — d. v. s. af hvad der forelaa i Literaturen — rejses nogen vægtig 

 Indsigelse mod at drage den Konklusion af Iagttagelserne, som den italienske Forfatter 

 havde gjort: Cephalacarithus = Dactylopterus juvenisl Imidlertid varede det ikke længe, 

 inden der fra anden Side fremkom (1868) en slig Indsigelse, støttet paa nye Iagttagelser, 

 nemlig fra den udmærkede Ichthyolog, Dr. Steindachn er 1 ), det k.k. zoologiske Museum i 

 Wiens nuværende Direktør; han fik i Cadix, ved Mogador og paa Teneriffa nogle smaa Flyve- 

 Ulke (Dact. volitans) af fra knap 2 til 2 1 /a Tommes Længde; og da han nu sammenlignede dem 



') Ichthyologischer Bericht über eine mich Spanien und Portugal unternommene Reise. Sitzungsberichte 

 der k.k. Akademie der Wissenschaften zu Wien. Brl. LV1 (1867) [Sep. Aftr.] S. 91—92, pl. 1J f. 2, Ii, 

 pl. IV, f. ?, 3. 



53* 



