430 



22 



kaliforniske Kysl som Arter af Slægten Rhamphoberyæ G. 1 ). Days Rhynchichthys ornatus 



fra Madras' 2 ) er opstillet paa et V l k" langt Expl., hvis Slraale- og Skællai angives saaledes: 



31 



0:124-7; A:4-f-9; V: 1+6; L. 1. -± • (Det maa dog være tilladt at tvivle om, at disse 

 Angivelser ere aldeles rigtige for Bugfinnernes og anden Rygfinnes Vedkommende.) 

 Exemplaret havde en mørk Plet mellem de 3 første og de 7 sidste Pigstraaler i Rygfinnen, 

 hvis jeg forstaar Beskrivelsen rigtigt. 



Endvidere bør det her nævnes, at Dr. C. B. Klunzinger har i 1870 3 ) beskrevet 

 en 45 Mm. lang Holocentrum- Art fra det røde Hav (hvor den angives at være sjælden) 

 under Navnet H. platyrhinum) den korte og stumpe Snude og den Hade, skjoldagtige Pande, 

 begrænset af en Liste, der gaar fra Snudespidsen til den øvre Øjehulerand 4 ), minde saa 

 meget om Rhynchichthys, at den maatte opfattes som en Overgangsform mellem denne og 

 Holocentrum. Aaret efter udtalte Dr. Günther ogsaa lejlighedsvis 5 ) den Formodning, 

 at » Rhynchichthys* inden længe vilde blive vist at være Unger af Holocentrum, Denne For- 

 modning mener jeg at kunne hæve til fuld Vished ved at føre en bestemt Rhynchichthys- 

 Form tilbage til en bestemt Nqlocentrum- Ar t ; dog vilde jeg næppe deraf taget Anledning 

 til at fremdrage Spørgsmaalet om Forholdet mellem disse to Slægter, som efter manges 

 Mening maaske vilde kunne betragtes som afgjort ved denne Günthers Bemærkning, der- 

 som jeg ikke tillige havde kunnet oplyse noget om de mere afvigende Former, hvormed 

 denne Fiskeslægt træder op paa endnu tidligere Livstrin, altsaa fremstille saa at sige den 

 hele Række af Forandringer eller Forvandlinger, som den gjennemgaar. 



I. Snuden mere eller mindre fremragende: 

 Snuden spids og tresidet: Rhynchichthys. 

 Snuden hvælvet fortil (Bh. brachyrhynch.ua lilkr.) : Rldnoberyx. 

 Det er mig ikke bekjendt, at Slægten senere er bleven udførligere karakteriseret. Derimod 

 har samme Forf. Aaret efter i samme Selskabsskrift (p. 87) opstillet Slægten Rhamphoberyæ, der 

 angives at staa Rldnoberyx meget nær, men at have meget mindre Skæl (34—36, f) og hele 

 (o: glatte?) Rostrofrontal-Kjøle ; Tornen i Forgjællelaagshjornet lidet udviklet. Snuden er hos Rh. 

 poec'dopus G. (t 3 /4 — 2 1 /a" lang, Kalifornien) but, men temmelig lang, hos Rh. leucopus Gill (samme 

 Steds fra, Størrelse ikke angivet) noget kortere. Copes 'Rldnoberyx cliryseus* ("Ichthyology of the 

 Lesser Antilles», »Trans. Amer. Phil. Soc.» XIV, p. 464) (2V2", S. Croix), der efter min Mening er 

 Ungen af Myripristis jacobus, kunde vel lige saa godt have været henført til Rhamphoberyx. 

 ') Urigtigt opført under Beryx i "Zoological Record», 1871, p 47. 



2 ) Proc. Zool. Soc. 1868, p. 149. Forf. har senere erkjendt den for at være -perhaps the fry of Holo- 

 centrum rubrum' (Fishes of India, p. 170). 



3 ) Synopsis der Fische des rothen Meeres, lste Th. (Verhandl. d. k. k. zool. bot. Ges. Wien. 1870, XX, 

 S. 57 (725)). H. platyrhinum erkjendtes i øvrigt allerede i »Zool. Ree.» 1870 (p. 91) af Günther for 

 kun at være Ungen af en af de andre Arter, der forekomme i det røde Hav. 



4 ) Museet har fra Howlands i det stille Hav faaet slige unge Holocentra, der netop ere komne ud 

 over RhyncMchthys-&t3idiet (Totallængde 52 Mm. foruden Halefinnen), d. v. s. hvor Panden har denne 

 karakteristiske flade Skjoldform; men Snuden er her allerede saa forkortet, at den ikke egentlig 

 rager frem foran Munden. 



5 ) Ann. Mag. Nat. Hist. (4th Ser.) VIII, p. 320. 



