29 



437 



men enten i mindre Grad end hos de. unge Ffoloeentra, eller ai de forsvinde tidligt. 

 Rhinoberyx ehrysem Cope 1 ) (2V2" lang, fra St. Croix) er uden Tvivl en ung Myripristis 

 jacobus C. V. paa det Trin, hvor der af Larveformen kun er en ubetydelig Forlængelse af 

 Snuden tilbage, og Gills Rhamphoberyæ poecilopus og leucopus 2 ) ere sandsynligvis Udviklings- 

 trin af den samtidig med dem beskrevne Myripristis occidentalis. Slægterne Rhynehiehthys, 

 Rliinoberyx og Rhamphoberyæ bør derfor uden al Tvivl alle 3 udgaa af Systemet. 



Forklaring til Afbildningerne. 



En Unge af Iloloceiiirum marianum C. V. fra St. Thomas. Naturlig Størrelse. 

 En yngre Unge af samme Art, ligeledes fra de danske Antiller, paa *Bhinoberyx» -Stadiet. For- 

 størret Va Gang. 



Et endnu yngre Livstrin, uden Tvivl af samme Art, paa • Rhynehiehthys • -Stadiet; forstonet en 

 Gang. (De to Unger, der repræsentere dette Udviklingstrin, ere liskede af Kapt. Andrea i 

 Atlanterhavet, den ene mellem Kuba og Florida, den anden S. Ü. for Brasilien). 3* Hovedet 

 af samme, set ovenfra. 



En Holocentrum-Unge fra det indiske Hav, fisket i Slæbenættet paa «Galatheas» Rejse, Natten 

 mellem den 2den og 3dje Juni 1846. Forstarret c. 37a Gang. 



En Holocentnnn-Vnge , fisket af Lieutenant Bardenfleth af Flaaden i det indiske Hav, paa 

 10° S. Br. og 104° 0. L. Forstørret c. 3 Gange. 



En af 3 ved Længden af Nakketornen, af Forgjællelaagstornene og af Næbet udmærkede IIolo- 

 centrum-\] nger , fiskede af Kapt. Andrea i det indiske Hav mellem 21° og 22° 40 S. Br. og 

 57° og 57° 40 0. L. Forstorret c. 3 Gange. 



En af to sammesteds fiskede Unger af en anden Art, særlig udmærkede ved den spaltede Næb- 

 spids. Forstorret c. 3 Gange. 7* Hovedet af samme, set ovenfra. 



3. Tetragouiirus. 



(Tab. II, lig. S.) 



Del er flere Gange hændt, at vore Søfarende have fundet Levninger af denne i 

 flere Henseender mærkelige Højsøfisk eller rettere Dybhavsfisk i Maven paa de Delfiner 

 eller større liovflske, som de have fanget eller harpuneret i Atlanterhavet; nogle (lange 

 have de ogsaa bragt os Unger (16 — 1>2 Mm. lange), hvis Forskjelligheder fra de voxne det 

 bar sin Interesse at studere. Disse Fund ville desuden kunne give Anledning til al herme 

 Spørgsmaalet om denne Fiskeslægts meget usikre systematiske Plads. 



Tab. II, Fig. 1. 

 Tab. II, Fig. 2. 



Tab. II, Fig. 3. 



Tab. II, Fig. 4. 

 Tab. II, Fig. 5. 

 Tab II, Fig. 6. 



Tab. II, Fig. 7. 



') Trans. Amer. Philos. Soc. XIV (1871) p. 4G4. 

 2 ) Troc. Acad. Nat. Sc. Philad. 18G3, p. 87. 



