462 



54 



mellem «Atun» (Th. vulgaris) og «Albacora», og at det sidste (som af de Søfarende 

 i øvrigt anvendes paa en anden Art, hvorom mere siden) er Navnet paa Th. brachy- 

 pterus , en Bemærkning, hvorved det ovenfor anførte, at IMiddelhavsfiskerne i Regelen 

 ikke synes at skjelne mellem dem, lider en lille Indskrænkning. Den stærkeste Grund- 

 vold for den sidst nævnte Arts Selvstændighed skulde Tilstedeværelsen af en Svømme- 

 blære synes at afgive; thi dette Organ — som helt forbigaas med Tavshed i Gu vier' s 

 Artikel om Th. vulgaris, hvorved det maa forudsættes som givet, at det mangler hos 

 denne Art, da dets Tilstedeværelse fremhæves som noget for Th. brachypterus ejen- 

 dommeligt — plejer man jo 1 ) at frakjende «den almindelige Thunfisk« ; dog ikke enstem- 

 migt, thi Malm 2 ) beskriver den hos denne, saa enten maa dens formentlige Mangel hos 

 Thunfiskene bero paa en Misforstaaelse, eller vor nordiske Thunfisk er artsforskjellig fra 

 Middelhavets! Canestrini (Fauna d'Italia, Pesci, p. 102) synes ikke selv at have undersøgt 

 nogen Th. brachypterus og betegner den som sjælden i Middelhavet; Troen paa dens Selv- 

 stændighed modtager altsaa heller ikke fra denne Side nogen Styrkelse 3 ). Vanskeligheden 

 ved at holde Th. brachypterus og vulgaris ude fra hinanden forøges ved den af C uvier 

 opstillede vestindiske Mellemform, Ih. coretta: den beskrives med et «Harnisk» som 

 Th. brachypterus, men med Brystfinner som hos Th. vulgaris (en Femtedel af Totallængden); 



anden Rygfinne og Gatfinnen ere derimod igjen lavere; Smaafinnernes 4 ) Antal i Stedet 

 ix \ 



for ^yyij kan vel tilskrives det beskrevne Individs Lidenhed (11 Tommer); men Arten 

 skulde dog, efter Plées Angivelse, blive lige saa stor som den evropæiske Thunfisk, 

 hvilket er i sin Orden, hvis den ikke er artsforskjellig fra denne. Den vestindiske 

 Thunfisk henføres ogsaa af Poey (Repertorio fisico-natural, II, p. 360), om end med nogen 

 Tvivl (der har faaet et stærkere Udtryk i «Enumeratio piscium cubensium») til Th. vulgaris, 

 og Rigligheden deraf synes der foreløbig egentlig ingen Grund til at betvivle. 



Selv har jeg havt Lejlighed til at undersøge et Skind af en 13 Va Tomme lang Thunfisk 

 fra Nizza, der er sendt Museet under Navn af «Thynnus vulgaris», samt ved særdeles Fore- 

 kommenhed af Bestyrelsen for «Museo Civico di Storia Naturale di Genova«, et dette Museum 



M F. Ex. Stannius's «Zootomie d. Fische», 2den Udg., S. 221, Anm. Cuvier's og Uuvernoy's 

 «Leçons d'anatomie comparée» (2de édit.), VIII, p. 701 ; Milne Edwards's «Leçons sur la physio- 

 logie et l'anat. comp.» etc., II, (1S57), p. 373. 



2 ) Göteborgs och lloliusläns Fauna II, S. 415. 



3 ) Stossich (Prospetto delta fauna del mare Adiiatico, Boll. Soc. Adr. Trieste, V, p. 47) opfnrer kun 

 de sædvanlige Thynnus-Aiier , deriblandt Th. pelamys, samt Auxis liochei og Pelamys sarda, men 

 hverken «TA. brachypterus- eller 'Th. brevipinnis". 



•) Cuvier tildeler Thynnus vulgaris men afbilder j^. Figuren i » Kègne Animal, édit. illuslr.» viser 



TT X 



SI iarest , d. v. s. den første af de = er endnu ikke fuldt adskilt fra Hovedfinnen S to rer 



VIII * 



(1. infra cit.) tæller ogsaa ^. Der kan her saa lidt som f. Ex. hos Scomberesox (se et senere Afsnit) 

 lægges Vægt paa smaa Variationer i disse Forhold. 



