464 



56 



Thunfiske. At S tor er skjelnede den nordamerikanske « Horse-Mackerel » eller «Albicore» 

 — en 8 Va— 9Vé Fod lang Fisk — under Navn af Th. secundodorsalis fra Th. vulgaris, 

 har aabenbart ene og alene sin Grund i, at lian kun har sammenlignet sin Form med 

 Afbildningen i «Histoire naturelle des Poissons», pl. 210, der vistnok er udført efter et 

 noget yngre Exemplar med forholdsvis lav anden Rygfinne og Gatfinne og med forholdsvis 

 korte Haleflnneflige. Havde han i dets Sted benyttet Afbildningen i «Règne Animal, edit, 

 illustr.», pl. 145, der er efter et udvoxet Exemplar, vilde han have set sin første og tredje 

 Karakter falde bort; om Begyndelsen af Gatfinnen falder lige under eller lidt bagved anden 

 Rygfinne, afhænger væsentlig af, om man regner dennes sidste halvfrie Straale med til 

 Smaafinnerne eller ikke; Brystfinnernes Længde er ifølge Storer kun en Syvendedel af 

 Totallængden som hos "Th. brachypterus»; men hos vor nordiske Thunfisk kan den 

 jo være lige saa eller næsten lige saa ringe. — Med den almindelige Thunfisk vilde 

 jeg fremdeles være tilbøjelig til at identificere Th. orientalis Sehl. (Fauna Japonica, 

 p. 94), 18 Tommer lang, med plettet Bug som Th. vulgaris, og med lige saa korte 

 Brystfinner som hos «Th. brachypterus» (1:7). Adskillige andre Træk minde ligeledes 

 nærmest om denne Form, med hvilken den jo ogsaa stemmer i Størrelse; f. Ex. 

 Beskrivelsen af « Harnisket » ; at Overkjævebenet ender midt under Øjet; første Rygfinne be- 

 skrives som paafaldende lav; 26 — 28 Tænder; der er VIII frie Smaafinner for oven og 

 neden foruden den halvfrie, der endnu ikke har skilt sig fra den sammenhængende Del af 

 Finnen; Bugten i Harnisket naar frem til sjette Bygpigstraale; D: 14. 15. VIII; A: 14. VIII; 

 P. 31. Det forekommer mig, at der'her er god Grund til at sande Schlegels Ord (1. c. 

 p. 97): «qu'il est très facile d'établir des espèces d'après des données incomplètes, mais 

 qu'il est impossible de trouver à ces espèces des caractères précis, au moyen desquels 

 ou peut les reconnaître et les distinguer des espèces voisines». Indtil fornyede Studier 

 og Sammenligninger af et tilstrækkelig rigt Materiale godtgjøre, at der indenfor dette 

 Komplex af Nominalarter [Th. vulgaris, brachypterus, coreitä, secundodorsalis og orientalis) 

 virkelig findes mere end én Art, maa det være tilladt at betragte de fleste af disse Formers 

 Arts-Selvstændighed som, mildest talt, meget tvivlsom. 



En særlig Gruppe indenfor Thunfiske-Slægten (i dens hidtilværende Omfang) dannes 

 af «Bonito»en (Thynnus pelamys) og «Thunnina»en (Th. thunnina); de udmærke sig ikke 

 alene ved deres Lidenhed (c. 3 Fod, i det højeste), men ogsaa ved at mangle Tænderne 



') «History of Fishes of Massachusetts», Mem. Amer. Acad. Arts & Sc , V, p. 143, pl. XII, fig. 4. 



2 ) Hvad der skal forstaas ved de 4 til 24 Tommer lange »Th. secundidorsalis > , som nævnes i en 

 Artikel om Fiskene ved Kysten af Nord Carolina (Proc. Acad. Philad. 1877, p. 207), kan jeg selv- 

 følgelig ikke afgjøre. Har det virkelig været unge Thunfiske, var det en interessant og, synes 

 det, ikke meget hyppig Fangst, som burde været benyttet til udførligere Meddelelser om Thunfiskens 

 yngre Tilstande. 



