61 



460 



Rygfinne; deres Brede er omtrent en Fjerdedel af deres Længde. Overkjævebenct naar til 

 midt under Øjet, Indsnittet i « Harnisket« fortil til under femte Rygpigstraale. Bugen har 

 den Tegning af Striber og Pletter, som beskrives bos «Thynnus argentivittatus», men som vel 

 i øvrigt ikke er meget forskjellig fra den plettede Bug hos den almindelige Thunfisk. Vor 

 «Albacora» vilde saaledes fuldstændigt kunne identificeres med Th. argenlivittatus , hvoraf 

 Quo y og Gaimard havde bragt Pariser-Museet et Exemplar paa 27 Tommer fra Atlanter- 

 havet og Dus sumier et paa 25 Tommer fra det indiske Hav. Men denne Form staar 

 paa den anden Side midt imellem Th. balteatus Cuv. (atlanticus), der har lidt mindre Bryst- 

 finner (en Fjerdedel af Totallængden; Øriginalexemplaret var 28 Tommer, og fra Trinidad) 

 og Th. alalonga Cuv. Denne Form, hvis Størrelse angives til 30 — 39 Tommer, afviger 

 efter Cuvier's Beskrivelse i flere Henseender fra den foreliggende: Legemsformen er 

 noget mere langstrakt; Brystfinnerne naa ud over anden Rygfinne og til midt paa den 

 egentlige Gatfinne 1 ), deres Brede indeholdes 6V2 Gang i deres Længde, de ere altsaa baade 

 længere og smallere; Udsnittet i »Harnisket« naar fortil kun til tiende Rygpigstraale, dette 

 har altsaa en større Udstrækning bagtil; Gatfinnen og anden Rygfinne ere omtrent lige 

 saa høje som første Rygfinne og ligesom denne højere end Bugfinnerne ere lange. Men 

 disse Forhold ere uden Tvivl alle underkastede Forandringer med Alderen. Øjets Tværmaal 

 indeholdes derimod kun 4V> Gang i Hovedets Længde, bos vor forholdsvis lille «Albacora» 

 næsten 6 Gange; men denne Forskjel kan bero paa den forskjellige Maade, bvorpaa Maalet 

 tages , da Øjeæblet kan være mere eller mindre dækket af de omgivende Hinder. Smaa- 



VIII IX 



finnernes Antal angives kun til —rr , medens jeg finder — hos de større «Albacorer», hvis 



VIII I A |^ 



afskaarne Finner jeg har havt Lejlighed til at undersøge, og mindst hos den ovenfor 

 beskrevne unge Fisk. Den prægtige Afbildning af «Thynnus germon (med hvilken Günther 

 identificerer Th. argentivittaius) i «Fische d. Südsee» Ipl. 96), udfylder ret godt Mellem- 

 rummet mellem vor unge «Albacora» og Cuvier's Th. alalonga (1. c, pi. 215): Bryst- 

 finnen naar til midt under anden Rygfinne og har de samme Proportioner, ogsaa i Forhold 

 til Legemets andre Dele, som paa vort Exemplar; Legemsformen er fremdeles den samme, 

 Øjets Størrelse og Pletterne samt Striberne paa Bugen ligeledes; men anden Rygfinne og 

 Gatfinnen ere paa det af Günther afbildede noget større Exemplar voxede saa meget ud, 

 at de nu — ligesom hos Cuvier's Th. alalonga — have omtrent samme Højde som 

 første Rygfinne. Dr. Günther bemærker om «den langfinnede Thunfisk i det stille Hav», 

 at den kun ved større Førlighed og noget forskjellig Tegning synes at være forskjellig fra 

 den atlantiske «Th. alalonga»; men saaledes, som en Modsætning mellem en atlantisk 



') Paa Couch's Figur (Hist. of the Fishes of the Brit. Ishis., Il, pl. LXXXIV; reproduceret hos Gervais 

 Boulart, II, pl. 49) naar den til Enden af anden Rygfinne; paa Richardson's (Yairell's 

 »History», 3d. edit , II, p. 220), der rimeligvis skriver sig fra samme Kilde, naar den kun til midt 

 paa den nævnte Finne. (Cfr. eu Notis i «Ann. Nat. Hist.", XV (I8G5), om dens Fangst ved Devonshire.) 



