73 



481 



den af Prof. Doderlein beskrevne og afbildede »Cybium Verany» 1 ). Herved er Artens 

 Optræden i Middelhavet (ved Sicilien) konstateret. Det viser sig saaledes mere og mere, 

 at de større pelagiske Fiskeformer ere fælles for begge de store Verdenshave, og at Middel- 

 havet i Almindelighed bebos eller besøges af de samme Arter, der have hjemme i 

 Atlanterhavet. 



Poey's Bemærkning om Acanthocybium petus «le mâle et la femelle font ordinaire- 

 ment leurs courses ensemble» (1. c, p. 235) er interessant, fordi den minder om Sværd- 

 fiskene, med Hensyn til hvilke den samme Iagttagelse er gjort, og om hvilke, særligt 

 om Histiophorerne, denne Cybium-Votm jo netop minder ved sine Gjællers Beskaffenhed ; 

 det turde vel ogsaa være saa, at de forlængede Mellemkjæver hos Acanthocybium danne den 

 nærmeste Overgang til »Næbet" f. Ex. hos Tetirapturus betone. Under alle Omstændigheder 

 maa det vistnok billiges, at Gill har udsondret C, sara (o: Solandri) som egen Slægt: 

 Acanthocybium, under hvilket Navn [A. petus eller peto) Arten jo ogsaa er opført i Poey's 

 citerede Fortegnelser 2 ). Denne rent pelagiske Slægt 3 ) vilde altsaa være den, som blandt 

 Thunfiske-Formerne stod Sværdfiskene, særligt de rundnæbede, nærmest; det er derfor be- 

 klageligt, at vi ikke ere i Stand til at oplyse dens øvrige Osteologi. 



De Bidrag til Kundskab om yngre og yngste Stadier af *Scom6éT-77t?/?mws-Gruppen, 



') Descrizione di una notevole specie di Scomberoide (Cybium Y er any , Doderl.) presa di recentP nclle 

 acque di Sicilia. (Estratto del Giorn. di Sc. Natur, ed Econ., Vol. VIII, 1872, Palermo.) Rygpig- 

 straalernes Antal er 26 ligesom hos A. Solandri. 



2 ) Denne Forfatter er (eller var) i det hele tilbøjelig til at opstille vel mange Arter, efter mit 

 Skjøn; hans senere Arbejder antyde paa flere Punkter (f. Ex. i Henseende til Echeneis) et Til- 

 bagetog fra denne Retning. For Thynnidernes Vedkommende stemme hans Resultater imidlertid ret 

 godt med mine. Foruden 1) A. petus skjelner han 2—3) Orcynus tkynnus? og O. secundo-dorsalis, 

 4) O. balteatus, 5) O. edbacora, 6) O. subulatus, 7) O. thunniiia, 8) O. pelamys , "J) Cybium 

 caballa, 10) C. acervum og 11) C. regale. 2 og 3 ville rimeligvis være at slaa sammen, ligeledes 

 4, 5 og 6 samt 10 og 11 ; desuden forekommer C. maculatum, Auxis rochei og Pelamys sarda i det Hav, 

 der beskyller Amerikas Østkyst, og derfor sandsynligvis alle i Nærheden af de vestindiske Øer. De 

 i Gill's Fortegnelse over Amerikas Østkysts Fiske optagne 5 Arter ere: Pelamys sarda, Orcynus 

 tkynnus, Tkynnus thunnina, Cybium maculatum og C. regale, der alle forekomme langs hele Kysten 

 fra Cap Cod til Florida (Thunlisken endog til Newfoundland), med Undtagelse af «Thunnina»en, 

 hvis Forekomst er tilfældig, men som i 1871 optraadte i stor Mængde ved Massachusetts; Thynnus 

 pelamys er senere (Sillimans Journal, XVII, p. 43) fanget ved Nord-Amerikas Østkyst. 



3 ) Om dens Forekomst o. s. v. har Rapt. Andrea havt den Godhed at meddele mig følgende: »Af 

 Barracotta'en har jeg kun fanget fire: en i Nord-Atlanterhavet paa omtr. 13° N. Br. og 50° V.L., en 

 i »Gamle Bahama-Kaual », en i Florida-Strømmen tæt Nord for Bahama-Øerne og en tæt Nord for 

 Ækvator paa 26° V. L. Jeg har kun set meget faa af dem — foruden de ovennævnte Steder, i Syd- 

 Atlanterhavet og i det indiske Hav henimod Java, men aldrig i Java-Søen eller i Kina-Søen eller 

 udenfor det tropiske Bælte — og aldrig mere end 2 eller 3 i Følge. De lade sig kun fange paa 

 Snøre agter for Skibet, naar det løber 4 — 6 Knob i Timen. 1 Stille har jeg set dem bevæge sig 

 langsomt omkring Skibet, formodentlig for at søge Rov; men de gjorde dog aldrig Mine til at bide 

 paa Krogen, ej heller kom de saa nær, at de kunde tages med Elgieren». 



Vidensk Selsk. Skr., 5 Række, naturvidensk. og matli Afd. XII. G. 61 



