81 



489 



Beskrivelsen anbringer dem under Brystfinnernes Fæste, er Forholdet dog raaaske snarest 

 som hos denne Art. Saaledcs finder jeg det ogsaa hos den mig som « C. pelagica» til- 

 sendte Fisk fra Genua. Da Afstanden mellem C. hippurus og « C. pelagica« for Straalc- 

 tallets Vedkommende (se ovenfor) kun er én liygfinnestraale , kunde der vel opslaa Tvivl, 

 om den saakaldte C. pelagicus (azoricus, siculus) er artsforskjellig fra C. hippurus. Under- 

 søgelsen af det ovenfor omtalte Exemplar fra Genua har kun kunnet bestyrke mig i 

 denne Opfattelse. Bortset fra Hovedets Form, Overkjævebenets og Brystfinnernes Længde 

 og Farven, som ere underkastede de ovenfor afhandlede Aldersforandringer , stemmer dette 

 lille Exemplar nok saa godt med vort største Exemplar af C. hippurus fra Atlanterhavet som 

 med det noget mindre fra Nizza, f. Ex. ved Sideliniens stærkere Bugt over Brystfinnerne, ved 

 Gattets Beliggenhed noget længere fortil end hos dette. Jeg tror imidlertid ikke, at dette 

 er nok til at begrunde en Artsadskillelse , som i al Fald saa maatte drages anderledes end 

 hidtil er sket. En indirekte Bekræftelse paa det Resultal, at der i Virkeligheden ikke kjendes 

 mere end de to Linné'ske Arter, C. hippurus og equisetis 1 ), ser jeg deri, at jeg heller ikke 

 blandt den talrige pelagiske Coryphcena- Yngel , til hvis Beskrivelse jeg nu gaar over, har 

 kunnet skjelnc mere end to Arter. 



Vor største Unge af Coryhæna equisetis (Tab. III, fig. 11) har en Længde af 5 G Mm. 

 (til Indsnittet i Halefinnen); deri indeholdes Legemets Højde næsten 5 (4,9) Gang, Hovedets 

 Længde \ 1 I-a Gang. Legemsformen er langstrakt tenformig, mere langstrakt end senere, som 

 det vil ses af de opgivne Proportioner, af hvilke det ogsaa vil fremgaa, at Legemets Højde paa 

 delte Udviklingstrin ikke er større, men tværtimod kjendelig mindre, end Hovedets Længde; 

 og Legemet er dernæst ikke stærkere sammentrykt, end at dets Tykkelse netop er det hal\c 

 af dets Højde. Øjet er naturligvis forholdsvis stort; dets Tværmaal, betydelig større end 

 Snudens Længde, indeholdes tre Gange i hele Hovedets. Overkjævebenet naar omtrent til Øjets 

 Midtpunkt. Rygfinnen, der helt igjennem er lav, udspringer omtrent midt imellem Øjet og 

 Gjællespalten, nær Forgjællelaagets Bagrand; Bugfinnerne naa langtfra til Gattet og 

 ere ligesom senere fæstede bagved Brystfinnerne, saaledes at de tage deres Begyndelse 

 under disses sidste Straale ; disses Længde er Vt, Bugfinnernes Vs af Totallængden (maalt 

 som ovenfor), Halefinnens Flige forholdsvis korte. Sidelinien danner en spids Vinkel over 

 Brystfinnerne. Fiskens Sider ere sølvfarvede, dens Ryg mørk (næsten sort), men med to 

 (il Dels indbyrdes sammenløbende Rækker af c. 15 lyse Pletter i det mørke Rygparti og 

 med Spor til nogle brede, mørke Tværbaand paa de sølvblanke Sider. Hos noget yngre 

 Exemplarer (41 — 42 Mm., maalte som ovenfor) (Tab. 111, øg. 10) kunne disse Tværbaand 

 være endnu tydeligere, men tillige være underafdelte ved lyse Pletter eller helt opløste i 

 smallere Tværstriber; eller Sidernes lyse Sølvfarve fortsætter sig pletvis op i den mørke 

 Rygfarve; og Rygfinnen kan ligeledes være stribet af lyst og mørkt, parallelt med Straa- 



') S toss ich (1. c, p. 45) opfører kun C. hippurus fra Adriaterhavet; I'oey fra Kuba, foruden C. hip- 

 purus og en ubenævnt Form, 3 nye Arier, hvis nærmere Bestemmelse ved Revision af Original- 

 Exemplarerne vilde være ønskelig. 



Viilonsk. Solsk Skr., 5 Kækkp, naturvidonsk or math. AM XII. 6. 62 



