87 



495 



imod dele B. longipinnis, liaschii og Saussurii med Slægterne Pterycombus og Pteraclis den 

 Ejendommeligbed at have en Torn ved Grunden af hvert Skæl (d. v. s. midt paa Forranden 

 af Skællets synlige Del) og et tilsvarende Udsnit i dets Bagrand. Del har hidtil været 

 ubekjendt, at denne Ejendommeligbed gjenflndes hos unge Exemplarer af B. liajii, 

 men taber sig med Alderen. Man tør altsaa ikke benytte Tilstedeværelsen af tornede 

 Skæl som et Fingerpeg ved Bestemmelsen af pelagisk Brama-\nge\ ; thi slige tornede 

 Skæl findes rimeligvis hos alle i?røma-Arters Unger. 



For om muligt at komme til nogenlunde Klarhed om, hvilke Arter det kunde være, 

 hvis Unger ere beskrevne under de ovenfor anførte Navne (B. orcini o. s. v.), og til hvilke 

 af de 7 atlantiske Arter den lignende pelagiske Brama- Yngel , som vort Museum skylder 

 sine Medarbejdere i Handelsflaaden, kunde benføres, var det mig magtpaaliggende , som 

 Forstudie, at prøve, om man ved at sammenligne Exemplarer af forskjellig Alder af Slægtens 

 typiske Art blev nogen væsentlig- Forandring var. Jeg har havt Lejlighed til at undersøge 

 6 Exemplarer af Brama Rajii foruden et halvt Skind; men det var egentlig kun det 

 mindste af dem (290 Mm. fra det mest fremtrædende Punkt af Underkjæven til Midten af 

 Halefinnens Bagrand; Exemplaret er opgivet at være fra Sardinien), som gav mig et positivt 

 Svar paa dette Spørgsmaal. De halvt eller helt udvoxne Exemplarer, som opbevares i vort 

 Museum, have en Længde af fra 3 /io til henved en halv Meter, maalte paa den her ovenfor 

 angivne Maade. Forholdet mellem Højden og Længden er som 1:2,3 à 2,4, men paa det om- 

 talte mindste Exemplar er Højden forholdsvis noget mindre (1 : 2,5), Legemsformen altsaa 

 lidt mere langstrakt; An sigts- Profile t er ogsaa her noget mindre lodret end hos 

 de andre. Øjets Størrelse staar som sædvanlig i omvendt Forhold til Individets, saaledes 

 at dets Tværmaal paa de større er lidt mindre, paa det mindste noget større end dets 

 Afstand fra Snudens Midtlinie (Snudens Længde); dets Beliggenhed er her kjendelig over 

 Midten af Hovedets Sider, d. v. s. lidt nærmere ved Hovedets øvre end ved dets nedre Band. 

 Det omtalte mindste Exemplar har Tænder paa Plovbenet; efter L unci's Iagttagelser er 

 deres Tilstedeværelse dog saa temmelig uafhængig af Alder og Størrelse; de mangle hos 

 de 4 af vore Exemplarer, men findes hos et andet lidt større (320 Mm.) og hos det færøske 

 Exemplar (417 Mm.). Brystfinnen er hos det omhandlede mindste Exemplar paafaldende 

 kort, dens Længde kun *h af Totallængden (maalt som ovenfor); hos de større er den V3 

 eller derover (1 : 2,9 à 2,8). Skællenes Skulptur aftager ogsaa i Tydelighed med Alderen; 

 hos vort yngste Exemplar (290 Mm.) cre de ophøjede Linier, der udstraale vifteformigt fra 

 et 'Punkt midt paa Forranden af Skællets synlige Del , og som højere oppe paa Byggen 

 antage en mere granuleret Karakter eller ligesom opløse sig i ophøjede Punkler, meget 

 tydelige; og hvad der er vigtigere, hint Midtpunkt træder meget tydeligt frem som en lav, 

 but Torn eller Pig, hvortil svarer et Indsnit i Bagranden af det umiddelbart foran 

 liggende Skæl. Den unge Brama liajii forholder sig altsaa i denne Henseende paa samme 



