101 



509 



i Forvejen 1 ); og Bindehuden mellem første Rygfinnes Straaler er ikke lydeligere hos vor 

 Porthmeus argenteus end hos 11 — 12 Tommer lange Exemplarer af Lichia amia. At nogle 

 af Cuvier's «Porthmei» vare tagne i « det indiske Hav«, hvorfra L. amia ikke kjendes, har 

 ikke stort at sige; der angives ikke, hvor i dette Ocean de ere fiskede, og L. amia gaar 

 i det mindste lige til Kap og Algoa Bay. — Forskellighederne mellem Lichia amia og 

 dens formentlige Unge indskrænke sig saaledes til følgende Punkter: I) Legemets Højde 

 indeholdes hos Ungen ikke 3 Gange i Totallængden til Halefinnens Kløft — senere over 

 3 Gange; 2) den forreste Del af Ryg- og Gatfinnens blødstraalede Parti er endnu ikke 

 voxet ud, saa at disse Finner endnu ikke have antaget den segldannede (falkate) Form, som 

 senere udmærker dem; men dette er vel overhovedet Tilfældet med alle Fiske med falkate 

 Finner. Samtidig med at denne Finneform udvikler sig, fremkommer der sort Pigment 

 paa disse forlængede Finnepartier saa vel som paa Hugfinnerne. 3) Forgjællelaaget bliver 

 bredere, antager en mere afrundet Form og mister ethvert Spor til Torne eller Takker. 

 4) Mundspallen bliver under Fiskens Væxt noget større; ganske det samme er Tilfældet 

 med Chorinemerne: Enden af Overkjævebenet naar først ikke helt hen til, senere lidt ud 

 over en lodret Linie fra Øjehulens Bagrand. Der er ingen af disse Forandringer, som gaa 

 ud over, hvad der er Exempler paa andre Steder i Makrelfiskenes Familie, under Formernes 

 Væxt og Omdannelse fra Fiskeyngel til udvoxne Fiske. 



Jeg kan i øvrigt ikke andet end samstemme med Steindachner i, al Lichia amia 

 og L. glaucus burde henføres hver til sin Slægt. Skjont L. amia er den oprindelige Typus 

 for Liehia-Slægten , kunde det vel forsvares, for ikke at skulle danne et nyt Slægtsnavu, 

 nu da Porthmeus er ledigt, at lade Navnet Lichia blive ved L. glaucus og benævne X. amia 

 fremtidig Porthmeus amia (Lac.). I øvrigt vilde Rafinesques Hypacanthus ogsaa kunne 

 komme til Anvendelse for denne Form. 



Under Navnet Scomber calcar beskrev og afbildede Bloch'-') en iMakrelfisk med 

 3 frie Piygpigstraaler , som han havde faaet fra Guinea, men som ikke senere er bleven 

 gjenkjendt af nogen. Paa det nær, at den er skælfri og at den kun har G Gjællehud- 

 straaler, har den Karakteren af Slægten Lichia , for saa vidt som dens Karakterer over- 

 hovedet ere tilstrækkelig oplyste. Det beskrevne Individs Størrelse er desværre ikke angivet; 

 var det afbildet i naturlig Størrelse, vilde det være 4 1 /2" langt, men det er ikke usand- 

 synligt, at det er forstørret. Indsenderen (Isert) havde oplyst Bloch om, at den blev saa 

 stor som den almindelige Makrel, og deri kan han vel have Bet, uden at man deraf tør 

 slutte, at den, naar den har naaet denne Størrelse, ikke skulde have forandret sig en Del. 

 Cuvier gjengiver Blochs Beskrivelse med den Anmærkning, at det maaskc kun er en 



') Hist. natur. d. Poissons, VIII, p. 3 )3. 



») Naturg. d. ausl. Fische, VII, S. 55, pl. CGCXXXVI, fig. 2. 



