107 



515 



7. Ps. fuscus Guichenot. D: 9. 1 .25 A: 3.25 (70 Mm. ; 2 3 U"). (Madagaskar). (Mem. 

 Soc. Sc. Nat. Cherbourg, 1866, p. 138.) 



8. Ps. anomalus Sehl. D: 6.29; A: 3.26 (Japan). (Fauna Japon., pl. LVII.) 



9. Ps. régulas Poey (Kepert., II, p. 375) (90 Mm., c. 3V«"). l> : II'. 15; A: 3. 15 (Cuba). 



10. Cubireps indiens Day (Pr. Zool. Soc, 1871, p. 690). (3 — W). I): 10.1.14—15; 

 A: 3. 15 (Madras). (Afbildet i Days «Fishes of India», pl. LIV, fig. 2.) 



11. C. pauciradiatus Gthr. (Ann. Nat. Hist., 1872, X, p. 423; Cruise of the Curacao, 

 p. 120.). (5 2 /3"). D: 10. 1 . 17; A: 1 . Ii (Misol). 



(Ffter Straaletallet at domme turde disse 3 Arter maaske falde sammen til 

 en; mig er Psenes- Yngel med saa faa Straaler ikke forekommet.) 



12. Atimostoma cupense Smith (lllustr. S. Afrika, pi. 24). (43 Tommer). D: 10. 1 . 19, 

 A: 1.19 (Cap). 



13. Seriola (Cubiceps) gracilis Lowe (Pr. Z. Soc, 18 53). (Madera). (6 3 /4"). D: 9.2.20; 

 A: 3.20. [følge Günther identisk med: 



li. Navarehus sulcatus Fil. Ver. (Mem. Acad; Torin. (2) XVIII), (c, 7"). D: 11.20; A: 3.20. 

 (Middelhavet.) 



li*. Trachelocirrus mediterranem Doumet (Revne d. Zool., 1863, [ti. 15). (200 Mm., 

 c, 7 1 /V). D: 10.25—26; A: 22 (Cette); D : 9.22; A: 20 (Nizza). 



(Identiteten af denne sidste Form med Navarciius sulcatus er erkjendl fra 

 begge Sider). 



Dr. Günther udtaler i sil senere Arbejde, at Psenes vel er meget nær beslægtet 

 med Cubiceps, men afviger fra denne ved højere Legemsform, ikke kantet Bug og kortere 

 Bugfinne- (Karakterer, der just, ikke synes at have meget stor Vægt). C. indiens og multi- 

 radiatus høre til Psenes, og den sidste Art falder sammen med Ps. javanmis, sandsynligvis 

 ogsaa med Ps. cyanophrys. Han tilføjer, at "det er smaa pelagiske Fiske, der forekomme i 

 Atlanterhavets og det indiske Havs Tropebælter eller i Nærheden af disse og ofte fanges i 

 Slæbenettet; Kundskaben til Arterne er meget ufuldkommen, da man i de fleste Tilfælde 

 kun kjender dem af meget unge Individer«. El Blik paa ovenstaaende Artsfortegnelse 

 vil vise, at Artsantallet indenfor denne Gruppe — selv om det skal reduceres en Del — 

 maa være temmelig stort, og dette bekræftes ogsaa af Andrea's, Hygom's og andres 

 Indsamlinger; der foreligger mindst 5 eller 6 Arter af saadan Fiskeyngel, hvis Henførelse 

 til de beskrevne «Arter» imidlertid i de fleste Tilfælde har været mig umulig. Jeg skal 

 indskrænke min Omtale til de tre, der foreligge mig i en mere udviklet, skjønt vistnok 

 endnu temmelig ungdommelig Skikkelse. Af de tidligere beskrevne Arter danner Ps. ano- 

 malus ligesom en Gruppe for sig selv ved sit ualmindelig lave Antal af Pigstraaler; de tre 

 under 9—11 opførte Arter danne en anden, udmærket ved Blødstraalernes ringe Antal. Dc 

 større, mere langstrakte Former, hvormed den ovenstaaende Fortegnelse slutter (12 — li), 

 repræsentere nærmest Cubiceps- Gruppen, men have, hvis jeg ikke fejler, som yngre saa aldeles 

 Karakteren af Psenes, at Forholdet mellem disse to Slægter synes at maatte udtrykkes saa- 



65* 



