520 



112 



uvæsentlige, tilfældige Dannelser, (1er skyldes Muskelindtryk eller deslige. De to Cirri 

 jugulares, som Do um et beskriver, men som hverken Filippi og Verany eller Lowe 

 omtaler, og som Doumet heller ikke kunde finde paa det andet af ham undersøgte 

 Exemplar, ere vistnok — skjønt Filippi 1 ) bagefter troede at se Spor af den ene paa 

 hans udstoppede Exemplar mellem andre Hudlapper — kun Artefakter, der skylde til- 

 fældige Beskadigelser eller Præparatørens Talent deres Tilblivelse. Mere mærkeligt er det 

 maaske, at begge Forfattere omtale Halens Flige som fuldkommen adskilte, Doumet med 

 Tilføjende, at den ene Flig syntes at kunne gaa bag ved den anden. De middelhavske 

 Exemplarer vare c. 7 — 7V2 Tomme lange (for saa vidt nogen Størrelse er angivet); tænker 

 man sig denne Fiskeform endnu meget større, kommer man til Atimostoma capense Smith, 

 43 Tommer, med endnu mere langstrakt Legemsform, Hovedet spidsere, Brystfinnerne lige- 

 ledes; Overkjævebenet, som hos de middelhavske halvstore kun naar til Øjehulens Forrand, 

 naar nu ikke en Gang til denne; Ganelænderne ere forsvundne, o. s. v. Allerede Günther har 

 udtalt, at disse Formers (C. gracilis og capensis) Selvstændighed under alle Omstændigheder 

 ikke kunde betragtes som sikker. Ved denne hypothetiske Sammenstilling af alle disse 

 «Arter» til én fortløbende Formrække har jeg unægtelig set bort fra, at Straaletallet i 

 Almindelighed angives lavere end hos min Is. maculatus; D: 10. 1 . 19; A: 1 . 19 hos 

 Günther, for den kapske Form ; D: 11.20; A : 3.20 hos Filippi og Verany; D: 9.22; 

 A: 20 hos Doumet (Exemplaret fra Nizza); hos Exemplaret fra Cette angiver han dog 

 D: 10 . 25 — 26; A: 22, hvilket især for Bygfinnens Vedkommende bedre passer med vor Ps. 

 maculatus. Jeg vil i denne Anledning ikke undlade at omtale, at vi foruden denne Art ogsaa 

 have faaet flere Exemplarer af en nærslaaende Form (Ps. affinis m. in Mus. Zool. Un. H.), 

 som navnlig afviger fra den typiske Form ved lavere Straaletal; D: 10 — 11.1.19—20; 

 A: 3.21 — 22; maaske er denne, og ikke min Ps. maculatus, Ungen til Cubiceps gracilis- 

 capensis eller til en af de Former, mellem hvilke der muligvis vil være at sondre, naar 

 et fyldigere Materiale af disse Fiske (der hidtil kun ere sete i 5 større Exemplarer) muliggjør 

 en grundigere Behandling af dette Spørgsmaal. Da jeg kun kjender smaa Exemplarer af 

 denne formentlige anden Art, kan jeg ikke nærmere begrunde dens Selvstændighed og vil 

 ikke beskrive den nærmere; Exemplarerne ere dels fra Atlanterhavet (21° 12' N. Br. til 

 8° S. Br., 13° 20' V.L. til 76° V.L.), dels (hvis det er samme Form) fra det indiske Hav 

 (16° N Br., 115° 50' 0. L.). 



Hos ingen af de undersøgte Psenes- Arier , selv ikke hos de mindste Exemplarer, 

 har jeg, som ellers Jios saa mange Scomberoid-Unger, fundet Forgjællelaaget tornet. Dette 

 bør saa meget mere fremhæves, som der kjendes en Fisk, der synes at staa Slægten Psenes 

 meget nær, men afviger fra den ved, at fornemmelig Præoperculum og Inter operculum have 



») Revue de Zoologie, 1863, p. 273. 



