113 



521 



fint, men skarpt tandede Rande. Det er Palinurichihys eller Pommelas perciformis (Mitch.) 1 ). 

 Første Rygfinne er lav, llalefinnen kun lidet indskaaren, Brystfinnerne korte, ikke længere end 

 Hugfinnerne, Sidelinien har et noget lavere Leje end hos Psenes, men naar heller ikke her 

 til Halefinnen. Tænderne sidde i enkelt Række, men ikke tæt sluttede; Gjællelaagsgjælle er 

 tilstede ; 7 Gjællehudstraaler. Hovedets nøgne Hud er tæt opfyldt af Porer. Alt andet er 

 Psenes-agtigt. Straaletallet finder jeg at være: 1): 7 . 1 . 20; A: 2.1.17. Arten kan blive 

 12 Tommer lang (Museets Exemplar er 8). Denne Fisk skal forekomme «af og til» ved New 

 York, ^temmelig hyppigt« ved Massachusetts, hvor Fiskerne have Navne til den; den følger 

 Skibene (ligesom Lodsfisken), ledsager dem stundom i slørre Antal lige ind i Havnene, 

 holder sig til Drivtræ eller flydende Tønder (der er altid nok at faa at leve af paa slige 

 Ting) og besøger underliden Havnepælene. Hvis Gjællelaagsbenenes Takker først uddannes 

 sent, kunde jeg tænke mig, at dens Unger ogsaa kunde blive henførte til Slægten Psenes; 

 men jeg tror dog ikke, at dette kan gjælde nogen af de beskrevne Psenes-F ovmer , i alt 

 Fald ikke nogen af dem , der have foreligget mig. Nære Slægtninge synes Psenes og 

 PMinurichihys i alle Fald at være. 



Forklaring til Afbildningen. 



Tiib. V, Fig. 2. F.t af Museets største Exemplarer af Psenes maculalus Llk. i naturlig Størrelse; muligvis 

 ÖDgdomsform af Cubiceps capemia eller Navarehua sidcatns eller en nærstaaende Form. 



11. Slromateus, Apolectus; Schedophilus ; Trachynotus; Micropteryx; Seriola. 



(Tab. II, fig.9; Tab. III, fig. 16, Tab. IV, Og. 7— 11.) 



Det er bekjendt, at Ungerne af Slægten Stromateus ofte frembyde saa store For- 

 skelligheder fra de udvoxne Fiske, at de ere blevne opstillede som særegne Arter, og at 

 det navnlig oftere er Tilfældet, at Ryg- og Gatfinnens forreste Pigstraaler og de foran dem 

 siddende Straalebærere hos Ungerne rage frem af Huden som en Række skarpe, til Dels 

 sav- eller øxedannede Forlængelser, men at disse Dannelser senere tabe sig eller overvoxes 

 og fuldstændig skjules af Huden. Saaledes er Ungen af *S^-. argenteus Euphr. {Candidus C.V.) 

 bleven opstillet som egen Art (S. securifer C.V.); Ungen af S. alepidotus (Lin.) (Gardenii 



') Cfr. Storer, History of the fishes of Massachusetts. Memoirs of the American Academy of Arts and 

 Sciences. New Ser., V, 1, p. 152, pl.XHI, fig. 3. 



Vidensk. Selsk. Skr., 5. Række, naturvidens!;, og math. Afd. XII. 6. gg 



