524 



116 



Fru Middelhavet kjendes to Stromatéus- Arter : S. fiatola, der naar en Længde af 

 indtil 15 Tommer, og S. (Seserinus) microchirus, der ikke kjendes større end 8V2 Tomme 1 ) 

 og har to rudimentære Bugfinner, hvilke ganske mangle hos S. fiatola. Jeg har 

 kunnet undersøge et Exemplar af hver Art paa henholdsvis 11 og c. 5 Tommer, hvilket 

 Materiale har været utilstrækkeligt til deraf med Sikkerhed at deducere deres almindelig 

 antagne Artsforskellighed. Tværtimod forekommer det mig at burde nærmere undersøges, 

 om ikke de af Forfatterne fremhævede Forskjelligheder kunde være Aldersforskjelligheder. 

 Derimod vil man vistnok kunne beraabe sig paa deres samstemmende, skjønt mere indirekte 

 end direkte Vidnesbyrd: C u vier henførte dem til forskjellige Slægter, Bonaparte beskrev 

 og afbildede dem som forskjellige Arter; Steindachner, Canestrini 2 ) og Stossich 3 ) 

 beskrive eller opføre dem ligeledes hver for sig uden at lade nogen Tvivl skinne igjennem 

 eller komme til Orde. Nærmere beset vil man dog næppe hos de nævnte Autorer finde 

 noget Faktum, der afgjort taler for Artsforskelligheden , snarere det modsatte. Stein- 

 dachner omtaler saaledes kun S. fiatola paa 13V2 — 15 Tommer, men har havt for sig 

 Exemplarer paa IV4— 8V2 Tomme 4 ) af S. microchirus — med andre Ord, kun af denne 

 synes han at kjende en Udviklingsrække, de tilsvarende Led af S. fiatola s ere ham ube- 

 kjendte. Det fremgaar dernæst af hans detaljerede Redegjorelse for disse Udviklingstrin af 

 S. microchirus, at Bugfinnerne hos denne i al Fald undergaa en Omdannelse, selv om de 

 ikke skulde forsvinde helt; de ere først fuldstændig adskilte fra Bugfladen og de enkelte 

 Straaler kun forbundne ved en tynd Hud; senere ere de langs deres hele indre Rand 

 hæftede til Buglinien ved en Hudfold; hos de større ere Straalerne endelig omhyllede af 

 en tyk Fælleshud , saa at de yderst korte Straaler ikke mere lade sig tydeligt skjelne fra 

 hinanden. Der synes derfor at være en vis Sandsynlighed for Rigtigheden af den af Dr. 

 Günther udtalte Formodning, at ogsaa »S. microchirus med Alderen mister Bugfinnerne 

 (der jo efter al Rimelighed ere tilstede hos den ukjendte «Fiatola»-Unge , hvis denne er 

 noget andet) — med andre Ord, at denne Forskjel mellem de to «Arter» er uden Betyd- 

 ning. Det viser sig dernæst, at Straaletallet for Ryg- og Gatfinnen hos S. fiatola ikke er 

 væsentlig forskjelligt fra det hos S. microchirus (jfr. Angivelserne hos Canestrini og 

 Bonaparte for begge Arters og hos Steindachner for den størres Vedkommende); at 

 Ojnene hos *S. microchirus (som hos alle Fiske) med Alderen blive forholdsvis mindre og 

 hos de større ikke ere synderlig større, forholdsvis, end hos S. fiatola; at det forholder sig 



') Disse Størrelses-Angivelser ere laante af Steindachner (Ichthyol, lier. Reise n. Spanien u. Portugal, 

 5te Forts., S. 17 — 19). Donaparte har 12 Tommer for S. fiatola, fi Tommer for S. microchirus. 



2 ) Fauna d'ltalia, Pesci, p. 105. 



3 ) Prospetto della fauna del mare Adriatico (Boll. Soc. Adr. Trieste, V, p. 46). 



4 ) Dette svarer nogenlunde til den af Canestrini angivne Størrelse: knap 2 Dm. (VW); sammes An- 

 givelse for S. fiatola: knap 3 Dm. (IIV2") er efter det ovenfor anførte for lav. 



