123 



531 



endnu synlige paa Museets slørre, vislnok i det mindste halvvoxne Exemplarer. En 

 li 'i Mm. lang Unge (fra Madura) viser særdeles smukt 7 brede Baand tværs over Hyggen; 

 nedad mod Bugen oplose de sig halvvejs i Pletter; det forreste, Nakkebaandct , ender 

 ved Øjehulerne; de to sidste tilhøre flaleroden; der er endydermere to mørke Pletter 

 paa Halefinnens Flige og nogle lignende mellem tredje, fjerde og femte Rygbaand. For- 

 gjællelaagets nedre Rand viser kun svage Spor til Takker; Bugfinnerne naa til Gattet (hos 

 de voxne langtfra til dette). Et yngre Exemplar (42 Mm.; 6° 20' S. Br., 109° 30' 0. L.) 

 viser Baandene mindre tydeligt, og der er ingen Pletter paa Ilalefinnen eller mellem 

 Rygbaandene; Forgjællelaagets Torne ere her tydeligere; et endnu yngre (28 Mm., ogsaa 

 fra Madura) viser dem endnu bedre, men Kroppens Baand ere her kun meget svagt an- 

 tydede. (Mr. Tab. IV, hg. 10 og 11). 



Da det takkede Forgjællelaag er en af Karaktererne for « Seriolélla« Guichenot, 

 kunde der opstaa Tvivl, om denne Slægt kan opretholdes; men jeg formaar i ovrigt ikke 

 at yde noget Bidrag til dette Spørgsmaals Afgjørelse. Af en Meddelelelse af Dr. Gün- 

 ther 1 ) ser jeg, at denne Slægt nu identificeres med Neptomenns Gthr., at det altsaa vel er 

 en fra Seriola distinkt Slægt, men at den heller ikke (som f. Ex. SchedojiMlus) beholder 

 Forgjællelaagets Tornvæbning som permanent Karakter; hos SerioUcldhys finder jeg heller 

 ikke Spor' 2 ) til denne, uagtet det modsatte angives. Denne sidste Slægt forholder sig til 

 Seriola omtrent som Decapterus til Caranx (se næste Side). Fremhæves kan ogsaa i denne 

 Sammenhæng dens kosmopolitiske Udbredning; den er af Canestrini a ) fisket i Middel- 

 havet, af Poey erholdt ved Kuba, og er vel altsaa at henføre til den pelagiske Fauna 4 ). 



') Remarks on New Zeeland Fishes; cfr. Ann. Nat. Hist. (4), XVII, p. 394. 



2 ) Heller ikke hos en formentlig Unge af denne Form, 21 Mm. lang, fra 20° 30' S Br. og 57° 40' 0. L. ; 

 Skællene ere endnu usynlige; til Sidelinie ses heller intet. Forgjællelaagstornene maa altsaa her 

 forsvinde meget tidligt. 



3 ) Fauna d'Italia, Pesci marini, p. 110. 



4 ) <S. Uneolatus Day (P. Z. S., 1867), if. Günther (Z. H.) = S. bipinnulatus. Poey's «Decaptus- (Hepert. 

 II, p. 165) er fremdeles samme Form (Z. R., 1868). 



Forklaring af Afbildningerne. 



Unge af Schedophihis medusophagus Cocco, fra Atlanterhavet; forstørret med '/i- 



Unge af Stromatcus paru Hl., fra Riouvv-Strædet ; forslorret i Forholdet 2:5. 



Unge af Seriola zonata Mitch.? Syd-Atlanterhavet; forstørret 2 (Jauge. 



Unge af S. quinqueradiata Sehl., fra det japanske Hav; forstørret med Vi. 



Yngre Udviklingstrin af samme, samme Steds fra; forslorret i Forholdet 2:5. 



Yngre Udviklingstrin af Seriola nhjrofasciata Rp., fra det indiske Hav; forslorret med '/«■ 



Mere udviklet Unge af samme, fra Madura ; naturlig Storrelse. 



Tab II, Fig. 9. 

 lab. III, Fig. 16. 

 Tab. IV, Fig. 7. 

 Tab. IV, Fig. 8. 

 Tab. IV, Fig. 9. 

 Tab. IV, Fig. 10. 

 Tab. IV, Fig. 1 1. 



67 



