532 



124 



12. Caranx, Carangichthys ; Gallwhthys; Selene (Argyreiosus, Vomer). 



(Tub. V, Cg. 1.) 



Jeg afhandler af de ovennævnte Slægter først de Former, som have været samlede 

 under Benævnelsen Caranx (s. lat.), altsaa Former med mere eller mindre fuldstændigt 

 pansret Sidelinie; senere kommer jeg til de sig i øvrigt til disse meget nær sluttende 

 Former, hvor denne Pansring ganske mangler (Slægten Selene Lac. med dens Synonymer). 



Med Hensyn til den først nævnte Række af Former maa jeg gjøre den Be- 

 mærkning, at jeg hverken kan billige den vidt drevne Deling i Genera, som har fundet 

 Sted paa visse Punkter, eller den stærke Reduktion af disse, som Dr. Günther har fore- 

 taget. Ved at følge en Middelvej kommer man til følgende 5 Slægter, som synes mig 

 baade at være vel udprægede og naturlige. 



1. Trachurus Cuv. (Gthr.). Sidelinien er pansret i hele sin Længde. (Til det Spørgsmaal, 

 hvor mange Arter denne Slægt omfatter, kommer jeg senere tilbage.) 



2. Megalaspis Blkr. Med 8 — 9 Smaafinner udsondrede fra Byg- og Gatfinnen. (Kun én 

 Art kjendt.) 



3. Decapterus Blkr. En Smaaflnne udsondret fra Byg- og Galfinnen. (Delt af Gill i 

 flere Lnderslægter efter Tandforholdene, hvilke dog næppe have større Betydning end 

 de tilsvarende i næste Afdeling.) 



4. Caranx Cuv. Sidelinien er ufuldstændigt pansret som hos Megalaspis og Decapterus; 

 ingen Smaafinner udsondrede fra Byg- eller Gatûnnen. (Gruppens artrigesle Hovedslægt.) 

 Bleeker's « Caraiigichthys» er en meget ung Caranx (s. sir.) , hvis Forgjællelaag 

 endnu er tandet; muligt er den opstillet paa Ungerne af en Art, hos hvilken For- 

 gjællelaagets Torne holde sig ualmindeligt længe; thi i denne Henseende ere Arterne 

 vistnok en Del forskjellige. Der er i øvrigt indenfor denne Slægt opstillet en Mængde 

 Underslægter af tvivlsom Værd: Olistus Cuv., Selar, Carangoides, Leioglossus, Uraspis, 

 Selaroïdes , Leptaspis, Hemicaranx og Gnathanodon Blkr.; Carangus Gir.; Carangops, 

 Trachurops og Paratractus Gill. 1 ) Deres Antal vilde endda kunne forøges; et Par for- 

 mentlig nye Arter i Museet (som jeg dog her vil lade uomtalte) synes med lige saa 

 god Grund at kunne opstilles som Typer for nye Slægter eller Underslægter. 



5. Galliclitlujs (Cuv.) m. Nøgne, uden (eller saa godt som uden) Skæl; første Rygfinne 

 rudimentær hos de unge, forsvunden hos de gamle. Synonymer, til Dels begrundede 

 netop paa Aldersforskjelligheder, ere Cuvier's Blepliaris, Scyris og ILjnnis, Alectis 



') Se ilen seneste Synopsis over Carangideme af Bleeker: «Notices lchthyologiques«, Versl. Mededel. 

 K. Akad. Amsterdam, XIV, pp. 136— 37. Ctï. om de andre Proc. Acad. Philad. 1862 pp. 238, 261, 431. 



