127 



535 



Det er mærkeligt nok, at skjønt Cuvier skjelnede mellem liere af de her sondrede 

 Former og fuldkommen rigtigt havde grehet de Karakterer, hvorpaa det kommer an, til- 

 delte han dem ikke særlige Artsnavne, men lod dem staa nærmest som Varieteter, Former 

 af C. trachurus — medens han paa saa mange andre Steder skjelnede Arter og Slægter 

 efter lidet betydelige Forskjelligheder , især saadanne, der nu vides at være Aldersforskjel- 

 ligheder (Gallichthys, Selene, Pomacantlius). Dette synes mig at være et slaaende Exempel 

 paa, i hvilken Grad man tidligere har havt et skjævt Syn paa Forskjellighedernes Art inden 

 for Fiskeklassen, hvor aldeles man har miskjendt det, hvori Artsforskellighederne, og det, 

 hvori Aldersforskjellighederne udpræge sig. Forend jeg gaar over til de. mere storartede 

 og gjennemgribende Forandringer, som gjore sig gjældende hos Arterne af Gallichthys, 

 saaledes som denne ovenfor er defineret, og til de dermed analoge hos den nærstaaendc 

 Slægt Selene, vil det være hensigtsmæssigt, som Indledning eller Forberedelse dertil, at 

 dvæle ved de Forandringer, som ogsaa hos de typiske CanwiÆ-Arter foregaa under Væxten 

 og Udviklingen; de ere ikke aldeles ubetydelige, men dog ikke saa store, at de i nogen 

 særdeles betydelig Grad modificere Fiskens Fysiognomi, naar man ser bort fra de aller- 

 yngste Stadier, hvor Caranx- Karaktererne i Grunden ere forsvundne. 



Jeg har saaledes optegnet om C. Blod di Cuv. (C. ruber BL), at « hos yngre er 

 Kroppens Højde noget over en Fjerdedel af Totallængden, Legemsformen altsaa mindre 

 langstrakt end senere. Brystfinnerne, der hos mindre Exemplarer kun ere saa lange som 

 Hovedet, tiltage forholdsvis i Længde med Alderen ; de ere hos store Exemplarer betydelig 

 længere end Hovedet. Overkjæven naar baade hos de yngste og største foreliggende 

 Exemplarer til Øjehulens Forrand, hos mellemstore derimod ikke. Meget store Exemplarer 

 synes at blive særdeles højpandede , hvad jo ogsaa er bekjendt om andre Scomberoider, 

 f. Ex. Dolfiner». Der er dog ved disse Bemærkninger kun taget Hensyn til Individer af en 

 vis Størrelse; gaar man ned under en Længde af 4 Tommer, bliver Formen stedse kortere; 

 Brystfinnerne ligeledes. Forgjællelaagstornene vise sig hos Exemplarer -af 40 Mm. s Længde 

 som svage Spor; ved c. 20 Mm. ere de særdeles tydelige; Sidelinien er her endnu 

 tydelig, men ikke Skællene, og ved 13 Mm. ses hverken Skæl eller Sidelinie, saa at 

 kun den umiddelbare Sammenligning med mere udviklede og ældre Exemplarer viser, at 

 man har Caranæ-Yngel for sig. — Paa samme Maade er hos Museets mindste Exemplar 

 af C. hippos L. (Gill) Højden en Tredjedel af Totallængden (Halefinnen medregnet), hos det 

 største ikke meget over en Fjerdedel af Totallængden ; Legemsformen bliver altsaa ogsaa 

 her mere langstrakt med Alderen ; det samme er Tilfældet med Brystfinnerne, som hos det 

 yngste ere saa lange som Hovedet, hos det største meget længere end dette. Anden Ryg- 

 finne og Gatfinnen blive ligeledes højere fortil med Alderen; Vomertænderne forsvinde 

 næsten; Overkjævens Bagrand naar hos det mindste Exemplar kun til Øjets Midte, hos det 

 største til dets Bagrand. — Ganske lignende Erfaringer gjør man med Hensyn til C. pisquetus : 

 hos vort mindste Exemplar [d. v. s. blandt Exemplarer af en vis Størrelse] indeholdes Højden 

 lidt over 3, hos vort største lidt over 4 Gange i Totallængden; hos hint er Brystfinnen 

 meget kortere end Hovedet, hos dette lige saa meget længere; hos Unger af 34 Mm. s Længde 



