540 



132 



liclithys gallus (ostindisk) i alle Aldere kjendelig derpaa, at Øjets Tvær m aal er meget 

 mindre end dets Afstand fra Munden eller end Højden ni Suborbitale. Hos Museets 

 mindste Exemplar (c. 5" langt, med Halefinnen) er Legemets Højde tre Femtedele af Længden, 

 Brystfinnens Længde kun det halve af Højden, Bugfinnernes derimod tre Fjerdedele af 

 samme; de forreste forlængede Straaler i Rygfinnen naa til Halefinnens Spids, Galfinnens 

 til sammes Kløft. Man kan endnu skjelne første Rygfinnes 6 Pigstraaler, men til Gat- 

 finnens to er der kun Spor. Hos et Exemplar paa 7 Tommer indeholdes Højden l 4 /s 

 Gang i Totallængden, Brystfinnens Længde er 3 /s af Højden, Bugfinnernes derimod kun 

 Halvdelen; Gatfinnens Forlængelser naa til Halefinnens Rod, Rygfinnens næppe meget 

 længere. (Bloch's «Zeus eiliaris« (pi. 192, lig. 1) vil svare omtrent til et Individ paa 7 

 Tommer, men har kortere Brystfinner end det beskrevne, hvis Fig uren ellers er paalidelig ; 

 Cuvier's Individer af « GallicJdhys major» vare 4 — 5 Tommer lange, dog havde Dussumier 

 ogsaa hjembragt denne Form af næsten 8 Tommers Længde; Afbildningen (pi. 254) svarer 

 til Individer paa c. 5 Tommer; « Gallicktlvys chevoh, C.V.» (opstillet paa Russel's Beskrivelse) 

 er et endnu yngre og forholdsvis højere og kortere Udviklingstrin end noget, der har foreligget 

 mig.) Ved en Størrelse af næsten 10 Tommer er Fisken saa langstrakt, at Højden netop 

 er det halve af Totallængden (Halefinnen medregnet) ; Brystfinnens Længde indeholdes 

 1,7 Gang i Højden, men Bugfinnerne naa nu kun til Gatfinnen; de uparrede Finners 

 Forlængelser naa begge omtrent til Haleroden. Rygpigstraalerne kunne netop spores, Gat- 

 pigstraalerne slet ikke. Arten bliver imidlertid meget større, efter Lechenault og Day 1 ) 

 6 Fod lang, og Klunzinger 2 ) oplyser os da ogsaa om, at hos de udvoxne, 1 Meter lange 

 Exemplarer, have Bugfinnerne kun en Tredjedel af Brystfinnernes Længde, og de forreste 

 Byg- og Gatfinnestraaler ere slet ikke forlængede. Cuvier's Exemplarer af »Scyris 

 indica« vare fra 9 Tommer til 3 Fod lange; hans Figur (Hist. nat. d. poiss., IX, pi. 252 og 

 Bègne Animal, édit. illust., pl. 58, fig. 2) viser den ogsaa mere langstrakt, med kortere 

 Bugfinner og Finneforlængelser, men længere Brystfinner end Museets største 

 Exemplar (det ovennævnte paa 10 Tommer); men den viser os endnu ikke Arten i sin 

 endelige Skikkelse, som den beskrives os af Klunzinger; da vilde den havt Karakteren 

 af en Hynnis. R fip pell's paa samme Maade benævnte Fisk 3 ) var netop 10 Tommer og 

 bærer i enhver Henseende Præget af at forestille en yngre Form end Cuvier's. Regelen 

 er altsaa den: tiltagende Strækning af Legemet; Forlængelse af Bryst- 

 finnerne; Reduktion af Ryggens og Bugens Pigstraaler samt først af 

 Bugfinnernes, dernæst af de andre Finners traadformige Forlængelser. 



Der kjendes en anden Art, hos hvilken Øjets Tværmaal er meget mindre end 

 Højden af Suborbitale, men som afviger fra G. gallus bl. a. ved Straaletallet i de uparrede 

 Finner. Cuvier beskrev (cfr. Afbildningen i «Règne Animal», édit. illust., pl. 59, fig. 1) dens 



1 ) Fishes of Malabar, p. 91. Da denne Forf. lier synes at betvivle Artsforskjellen mellem C. eiliaris 

 (indtil 6") og C. gallus (indtil 5'), var der Grund til at formode, at en af hans Artsbestemmelser var 

 urigtig; og efter hvad der angives om Øjnenes Afstand fra Snudespidsen, kunde hans «C. eiliaris» 

 være unge Individer af G. gallus, og det var da i sin Orden, at han var tilbøjelig til at slaa dem sam- 

 men. 1 «Fishes of India» (p. 224— 25) ere Arterne imidlertid distinguerede rigtigt, synes det, for øvrigt. 



2 ) Fische d. Rothen Meeres, 1. c., 11, S. l i (454). 



3 ) Atlas z.d. Reise im nördl. Afrika, Fische, S. 128, pl. XXXtll, fig. 1. 



