137 



54 5 



Bugfinner og første Rygfinne; m'aaske have disse Forlængelser allerede tabt sig paa dem, 

 han havde for sig, ligesom hos vore næstmindste Exemplarer (50 Mm.) 1 )- Heller ikke 

 Günther nævner dem i den korte Omtale, han skænker nogle 1—1 V2 Tomme lange 

 Smaafiske, der betegnes som «young? a spec. nov.»; tværtimod, det siges udtrykkelig: 

 «none of the spines or rays of the fins are elongate»; derimod omtales Bugliniens Krum- 

 ning og Pletten paa Sidelinien. Tænkeligt er det dog, at Finnernes Ikke-Foiiængelse her kun 

 er at opfatte som relativ, d. v. s. i Modsætning til Argyr. vo?ner : til hvilken Art disse tvivl- 

 somme smaa «Skivemakreler» bleve henførte provisorisk. Hos den af S tor er (I. c.) af- 

 bildede og beskrevne »Argyr. unimaeulatus» findes ikke alene Pletten (der ogsaa her opfattes 

 som én) og den stærkt krummede Bug, men, skjønt Figuren ikke er meget udtryksfuld, er 

 det dog tydeligt af Beskrivelsen, at baade de forreste Bygfinnestraaler og Bugfinnerne have 

 været forlængede («second ray strongly filamentous, others somewhat so; vcntrals somewhat 

 filamentous"). Der kan ikke være Tvivl om, at alt dette er et og det samme og Ungerne 

 af Argyr. setipinnis. 



At Arg. setipinnis opnaar en meget betydeligere Størrelse end noget af de Exem- 

 plarer, som have foreligget mig, fremgaar af Wm. Swains on 's Beskrivelse 2 ) af hans 

 Flatysomus micropteryæ, der er udkastet efter Exemplarer af 1 — 2 Fods Længde, af hvilken 

 Størrelse den siges ikke at være sjælden i Pernambuco. Ifølge hans Beskrivelse er paa 

 dette endelige Udviklingstrin kun de fire sidste af første Rygfinnes Pigstraaler (som hos 

 vore største ere mindre kjendelige) tilstede; de fire første, de samme som hos Ungerne 

 ere saa stærkt forlængede, ere forsvundne og kun repræsenterede af fire "langagtige 

 Knuder» under Huden; Bugfinnerne beskrives som «hardly perceptible», men det kunde dog 

 erkjendes, at de vare sammensatte af 6 Straaler. Om den gamle Arg. setipinnis er endnu 

 mere langstrakt end de største af vore, er mig ubekjendt. Blandt vore vestindiske Exem- 

 plarer er der et, c. ü" (155 Mm.) langt, som har en saadan mere langstrakt Figur; Højden 

 er her knap det halve af Længden, men da Straaletallene ere de sædvanlige (D: 1 .23; 

 A: 1.19), tør jeg ikke betragte det som repræsenterende en egen Art 3 ). 



Den af Argyreiosus vomer (L.) gjenncmløbne Alders- og Formrække er analog med 



') Batchelder omtaler dog i sin i ovrigt temmelig værdiløse Beskrivelse af hans l 3 /io" lange og 

 l'/io" høje «A. uniniaculatus« , at »a filament, V2" in length, arises on the hack in a vertical plane 

 with the origin of the pectoral fin». 



2 ) The natural history of fishes, amphibians and reptiles, or monocardian animals. 1859. II, p. 406. 

 Ogsaa Cuvier og De Kay kjendte den som 1 Fod og derover. — Af Swainson's to andre Arter 

 er PI. Brownii kun grundet paa Afbildningen i »Hist. natur. d. Poissons» (pl. 256), der frembyder 

 den Afvigelse fra det sædvanlige, at de to frie Pigge foran Gatfinnen, som pleje at forsvinde noget 

 tidligere, endnu ere tilstede: PI. Spixü er opstillet paa Afbildningen i »Genera et Species selectæ 

 piscium brasiliensium» pl. 57, som bl. a. har den Unøjagtighed, at Pigstraalen forrest i anden Ryg- 

 finne og i Galfinnen er overset. 



3 ) Arg. dorsalis Gill (I. c, p. 436) er baseret paa en mere langstrakt Form med forøget Straaletal. 



Vidensk. Selsk. Skr., 5. Række, naturvidensk. og math. Afd. XII. 6. cq 



