560 



152 



til Dels ud med Alderen, snart tidligere, snart senere.) Det angives fremdeles, at de 2—3 

 mørke Tværbaand , som pryde yngre Exemplarer af begge Arter, forsvinde med Alderen, 

 og at meget unge Exemplarer (af PI. orbicularis) ere pryder 1 med hvide Pletter. Om 

 Slægten i det hele faar man den interessante Oplysning, at Ungerne ere forholdsvis 

 meget højere end de gamle (PI. orbicularis f. Ex. som ung højere end lang, som 

 ældre omvendt), og at Bug finnerne saa vel som de af de forreste Blødstraaler i Ryg- 

 og Gatfinnen dannede Forlængelser blive kortere eller til Dels — de sidst 

 nævnte — forsvinde med Alderen. Dette sidste stemmer ganske med mine egne 

 Erfaringer; det første kan jeg ligeledes til Dels bekræfte, skjønt intet af de mig fore- 

 liggende Exemplarer naar den for Arterne angivne betydelige Størrelse af 18 — 20, maaske 

 24 Tommers Længde 1 ). En af de i «Catal. of Fishes» opførte Bleeker'ske Arter maatle 

 jeg fremdeles stryge af Artsfortegnelsen ; «PL Boersii» er, efter et i Museet værende Ori- 

 ginal-Exemplar fra Dr. Bleeker selv, kun en yngre PI. teira (hvad den nu afdøde Op- 

 stiller af Arten i øvrigt selv senere bar erkjendt). Meget kunde altsaa tyde paa, at der 

 i Slægten Platax allerhøjst vilde blive tilbage de to gamle Forskål'ske Arter: PI. orbicularis 

 (vespertilio Bl.) og PI. teira; de naa omtrent samme Størrelse og staa i det hele vistnok 

 hinanden meget nær. Heller ikke Day kjender andre end disse to 2 ). Efter Günther 

 skulde PI. teira som yngre have længere Finneflige end PI. orbicularis , hos hvilken de 

 aldrig, som hos hin, ere længere end Fiskens Totallængde. Dette synes nu ikke at kunne 

 have nogen stor Betydning; men maaske kunde andre gode distinktive Karakterer ud- 

 peges? Blandt de Karakterer, som Klunzinger («Fische d. Roth. Meeres», I, S. 791— 92) 

 anvender for at skjelne mellem de nævnte to Arter, — thi han distingverer ogsaa kun 

 disse to — lægger man særligt Mærke til Tandformen, et Tunkt, hvortil jeg ret strax 

 skal komme tilbage. 



Jeg kunde imidlertid ikke anse Sagen for uddebatteret ved kun at anerkjende disse 

 to Arter. Af de mig foreliggende 15 Exemplarer ere de 10 rigtignok kun ældre og yngre 

 Exemplarer' af PL teira, og jeg kan, som sagt, bekræfte, hvad der for dens Vedkommende 

 er anført om de Forandringer i Artens Fysiognomi, som Finnernes Reduktion fremkalder 

 under Væxten ; men de 5 andre Exemplarer repræsentere efter min Mening ikke mindre end 

 3 Arter. Til at opnaa fuld Vished herom for alle fires Vedkommende og til overhovedet 

 at udrede Artsforholdene indenfor denne Slægt var delte Materiale dog for ufuldstændigt; 

 for om muligt at foranledige denne Undersøgelse optaget paa ny af andre, besluttede jeg 

 at skænke de 4 af mig skjelnede Former en noget nærmere Omtale i dette Arbejde. 



') Bleeker's største Exemplarer vare 360—380 Mm., o: 13 S A til ii l k", som vore største P. teira 

 omtrent. 



2 ) Fishes of India, p. 235— 3G, pi. LI, A, Dg. 5 og LI, B, fig 4. 



