562 



154 



Hovedets Længde forholder sig til Totallængden som 1:3,8 à 1:4,2—4,4; Regelen 

 synes i det hele at være den, at det med Individets tiltagende Størrelse bliver for- 

 holdsvis lidt mindre. Øjet er som sædvanlig størst hos yngre Individer (1:2,8); hos 

 større er Forholdet til Hovedets Længde som 1 : 3,1, 1 : 3,7 eller 1 :4, hvilket dog ikke 

 strængt udelukker, at af to Individer det større jo kan have et ogsaa forholdsvis større 

 Øje end det mindre; dets Afstand fra Hudfolden bagved Kjæveleddet er hos middelstore 

 Individer netop lig med dets Tværmaal, men baade hos ældre og yngre lidt mindre end 

 dette. Bugfinnerne ere hos de yngste endog lidt længere end eller i det mindste saa lange 

 som Fiskens Højde (maalt som ovenfor), hos yngre i al Fald længere end den halve Total- 

 længde; hos halvstore længere end Legemets halve Højde, hos mere end halvstore (233 Mm.) 

 lidt kortere end denne; de naa da kun til lidt ind paa Gatfinnens Begyndelse; hos de 

 allerstørste (360—375 Mm.) er endelig Forholdet som 1 : 2,7 à 2,8, de ere altsaa ikke meget 

 længere end en Tredjedel af Legemets Højde, og de naa ikke til Gatfinnen. Gat- og Rygfin- 

 nens blødstraalede Parti forkortes ligeledes underudviklingen; hos de yngre er f. Ex. 

 Rygfinnen betydelig længere end Fiskens Totallængde; saa lig denne; derefter mindre end 

 samme, men dog større end Fiskens Højde; saa meget mindre end denne sidste; hos de 

 allerstørste ikke halv saa høj (langs med Finneslraalerne) som Legemets halve Højde, og 

 hos dem forlænge Spidserne sig slet ikke ud over Finnens øvrige afrundede Omrids. 

 Femte Rygpigstraales Længde (maalt fra første Rygpigstraale) synes ogsaa at undergaa nogen 

 relativ Forandring; den er hos yngre lig med Legemets halve Højde eller noget mindre, 

 men meget større end Hovedets Længde (Forholdet er som 9:7 eller 3:2); hos de større 

 er den kun ubetydeligt længere end Hovedet og har kun Vs af Legemets Højde , hos de 

 allerstørste er den endogsaa kortere end Hovedet er langt. Disse meget store Exemplarer 

 udmærke sig ved Pandens Højde og det næsten aldeles lodrette Profil. 



B. Af Tændernes Flige er den midterste meget kjendelig større end 

 de andre. 



2. PL vespertilio (Bl.). Et 215 Mm. langt Exemplar fra Mauritius. Straaletallene: 

 D: 5.34; A: 3.26. Legemsformen høj (Forholdet mellem Højde og Længde som 1:1,1), 

 Hovedets Længde en Fjerdedel af Totallængden som hos PL teira; Øjets Tværmaal for- 

 holder sig ogsaa som hos denne (1 : 3,7), dets Afstand fra Kjæveleddet er forholdsvis stor 

 (lidt større end dets Tværmaal); 5te Rygpigstraale kort som hos PL ieira, kortere end 

 Hovedets Længde; Bugfinnerne lidt kortere end Legemets halve Højde, og de ikke segl- 

 formig forlængede Ryg- og Gatfinners Længde (Højde) betydelig mindre end Legemets Højde; 

 Vomertænder mangle. 



Original-Exemplaret af Forskåls « CliætodoH orbicularis* er endnu tilstede i Museet. 

 Det er et halvt Skind af et 230 Mm. langt Exemplar. Tandform og Straaletal (D : 5 . 34 ; 

 A: 3 . 26) stemme med det ovenfor karakteriserede, kun lidet kortere, men højere Exemplar; 

 men Formen er, synes det, ikke saa lidt forskjellig, mindre langstrakt; dets Højde absolut 

 mindre, dets Længde derimod, som anført, absolut større. Man skulde heraf snarere tro, 

 at Variationen i Proportionerne er individuel , end at den staar i et bestemt Forhold til 

 Alder og Udvikling. Dog maa dette anses for tilstrækkelig godtgjort ved Günther' s og 

 Bleeker's Undersøgelser. 



