568 



160 



Undernæbet næsten et Øjetværmaal længere (d). Ved c. 50 Mm. (Nr. 11) er Undernæbets For- 

 længelse yderst ringe (c), ved 30 Mm. (Nr. 12) endnu mindre; Overnæbets Længde er i disse 

 to Tilfælde benholdsvis lidt større end eller lig med et Øjetværmaal. Selv ved c. 15 Mm. 

 (Nr. 13), hvor Snuden er saa forkortet, at hele Ansigtets Længde kun udgjør en Brøkdel af 

 et Øjetværmaal, rager den skraat opstigende Underkjæbe ligesom hos den spæde Betone 

 op foran Overkjæven (a). 



Af Canestrini's italienske Fauna ser jeg, at der er gjort den Indvending mod 

 Günther's Tydning af den af Costa beskrevne, 40 Mm. lange « Grammiconotus bicolor« 

 som Ungen til « Scomberesox Rondeletii« , at Scomberesox allerede har et tydeligt «Naeb», 

 naar den er 30 Mm. lang. Dette kan jeg ikke bekræfte; vistnok have Individer paa 30 — 40 

 Mm. s Længde Underkjæven lidt længere end Overkjæven, men det er umuligt at tale om 

 et «Rostrum» hos dem, ja end ikke hos Exem^larer af 50 Mm. s Længde. — Yngelen af 

 Scomberesox lader sig i øvrigt gjenkjende paa endnu yngre Udviklingstrin end det yngste 

 ovenfor opførte (15 Mm.); en Forvexling med Hemiram<phus-Xngç\ vil vanskelig kunne finde 

 Sted. De spæde Hemirampher, som jeg har set (forskjellige Arter, hvilke der dog ikke 

 kan være Tale om at bestemme), have allerede havt den syldannede Undernæbsforlængelse 

 meget udviklet paa et Udviklingstrin, hvor der endnu ikke er Spor til den hos Scomberesox. 

 Med Hensyn til Udviklingen af denne Slægt kan endnu anføres, at de saakaldte «Pinnulœ» 

 ere meget utydelige endnu ved en Længde af c. 15 Mm., men erkjendelige ved 30 Mm., 

 skjønt det kan være tvivlsomt, om det vilde være rigtigt allerede nu at betegne dem som 

 saadanne; de sidde nemlig vel mere spredte end de andre Straaler, men dog tættere end 

 senere. Abdominalkjølene begynde først at vise sig ved en Totallængde af c. 100 Mm., 

 Skællene paa den mørke Højryg allerede ved den halve Størrelse, om ikke før. — Til 

 Sammenligning med den her beskrevne Udvikling af Scomberesox har jeg meddelt nogle 

 Skitser, der oplyse de tilsvarende vel bekjendte Forandringer hos vor almindelige Hornfisk 

 (Belone vulgaris), som i sin Tid gave Anledning til Opstillingen af « Hemiramplms européens», 

 og som derved for saa vidt have givet Stødet til alle Undersøgelser over Fiskenes Form- 

 forandringer, som det var det første vel konstaterede Exempel paa en gjennemgribende 

 fysiognomisk Omdannelse hos en Fisk. Analogien og Forskjellen mellem Scomberesox og 

 Belone ville ved Hjælp af disse Skitser træde frem med tilstrækkelig Skarphed, uden yder- 

 ligere Komentar. 



Da jeg ved en anden Lejlighed 1 ) kortelig har berørt de væsentligste Forandringer, 

 som Flyvefiskene (Exocoetus) undergaa under deres Væxt og Udvikling, og som jeg særligt 

 havde Lejlighed til at forfølge hos en Art (E. furcatus), hvis kløftede Skjægtraad gjorde det 



') « Bidrag til Flyvefiskenes Diagnostik». Videnskabelige Meddelelser fra den Naturhistoriske Forening. 1876. 

 S. 389 og flgd. 



