167 



575 



at Blee ker har havt Unger for sig af samme Størrelse (22—25—28—32 Mm.) af flere 

 andre Arter (Ch. trifasciatus, octofasciatus, melanotics, auriga, Rafflesii, Parachætodon ocellatus), 

 uden hos dem at finde noget « TJwlichthys »-agligt, naar man ikke dertil vil regne, at det 

 om et Par af disse Smaafiske siges, at Skælklædningen endnu ikke fortsatte sig ud paa 

 Hovedet; men disse negative Erfaringer bevise jo, som Bleeker meget rigtigt bemærker, 

 ikke, at yngre Former af disse Arter ikke have « Tholichthys»-Knrakterevne, men kun at disse 

 hos dem tabe sig forholdsvis tidligt, førend de naa den angivne Størrelse. Det bør endnu 

 erindres, at ogsaa Poey har beskrevet en ung vestindisk Chætodon med «Tholichihys»- 

 Karakterer som Ch. (Sarothrodus) amplexicollis 1 ) — efter Bleeker maaske Ungen af Ch. 

 bimaculatus. Endelig har Günther beskrevet to «Tholichthyider», i hvilke han har trot 

 at erkjende Larveformen af Heniochus (Taurichthys) og Pomacanthus. Den første har") en 

 lang, krum, vandret, tornlignende Udvæxt over hvert Øje, 50 — 00 Skælrækker, D: 12.25; 

 A: 3.21. Den anden 3 ), kun 10 Mm. lang, fra Atlanterhavet, har endnu ingen Skæl; 

 D: 7.26; A: 3.22. Foruden de stærkt udviklede, pigdannede, skraat bagtil og henholds- 

 vis opad og nedad rettede Supraskapular- og Præoperkular-Forlængelser — af hvilke de 

 første lægge sig op til hverandre og danne ligesom et Tag over Fiskens Ryg — findes 

 der her en stærk og lang, flad, skraat fortil og nedad rettet Torn over hvert Øje. Det er 

 imidlertid endnu uvist, om disse « Larver« virkelig tilhøre de omtalte Slægter; hos de 

 tholichthyide Unger af Taurichthys acuminatus L. omtaler Bleeker ikke Horn som de af 

 Günther beskrevne; og hos meget unge Tholichthyer, som jeg henfører til Parachætodon 

 ocellatus, finder jeg Orbitalforlængelser , om end af en anden Beskaffenhed end hos den 

 sidst omtalte Form, men som synes at forsvinde, inden selve « Tholichthys»- Dragten er 

 aflagt i øvrigt. 



Mine egne Iagttagelser over yngre Chætodontider ere følgende: 

 Et 38 Mm. langt Exemplar af Chelmo rostratus viser ikke noget til Tholichthys- 

 Karaktererne. Dets Fysiognomi er i øvrigt ikke lidt forskjelligt fra den voxne Fisks: Højden 

 er kun ubetydeligt mere end det halve af Totallængden, Panden ikke lodret opstigende, 

 men stærkt skraat tilbagevigende , Snuden kun 5 ia af Hovedets Længde (hos de voxne 

 over Halvdelen); de fem Farvebælter og Øjepletten ere derimod allerede tilstede. 



Chætodon striaius, 30 Mm., med fuldt udviklet Farvesystem (Bælterne og den for 

 de yngre karakteristiske store runde Plet), viser endnu Spor til « Tholichthys» -Stadiet i Form 

 af kjendelige Supraskapular- og Humeralplader samt nogen Udvidelse nedadtil af Interoper- 

 culum; ligeledes er Hovedet endnu næsten skælfrit. 



') Synopsis, p. 353; Enumeratio, p. 63 (137), pl. VU, fig. 1— 3. 

 2 ] Ann. Mag. Nat. Hist., 1. c, 1871. p. 319—20. 



3 ) Jonrn. d. Mus. üodefroy, II, S. 170. «Erster ichthyologischcr Beitrag, lieber eine neue Form von 

 Tholichthys*. 



