171 



579 



Talj V, Fig. 7. Fn vestindisk • Tholichthys* , uden Tvivl Ungen af Chætodon aedenlariua l'oey (Ch. gracilis 



Gthr). Forsturret en Gang. 

 Tab. V, Fig. 9. En » Tholichtkys' fra Kina-Soen, Ungen af en ubckjendt Chætodon- kit. Forstørret en Gang. 

 Tab. V, Fig. 10. En 'Tholichthys* fra Havet om Madura, uden Tvivl Ungen af Parachcetodon ocellalus (C.V.); 



forstørret halvanden Gang (2:5). 

 Tab.V, Fig 11. Et yngre Trin af samme, set forfra; forstorret IV3 Gang (3:7). 



17. Åcanthurus, Naseus; Acronuras, Kens. 



(Tab. V, fig. 3-5.) 



De betydelige Forandringer, som Fiskene af Gruppen Acanthuri eller Acronuridæ 

 (de saakaldte « Doktorfiske » eller «Lancelfiske») gjennemgaa, have efterhaanden maattet paa- 

 trænge sig Ichtliyologernes Opmærksomhed; disse Fiskes exotiske Forekomst har dog be- 

 virket, at dette først er sket sent. Ikke mindre end 2 af de 5 i denne Familie opstillede 

 Slægter, som endnu figurere i 3dje Bind af «Catalogue of Fishes » — andre (Aœinurus, 

 Priodon) bleve alt inddragne ved denne Lejlighed — have senere vist sig kun at være 

 l'ngdomsformer til de andre: Keris til Naseus, Acronurus til Åcanthurus. Dette, som til 

 en Tid kun var en Formodning 1 ), er nu hævet til Vished. Med Hensyn til Keris og 

 Naseus skal jeg henvise til Dr. Günth er's seneste store Værk, «Fische der Südsee» (4de 

 Hefte, 1875, S. 118 og flgd.). De unge Nasei mangle ikke alene Pandepuklen eller Pande- 

 hornet, hvoraf Slægten har faaet Navn, men ogsaa de to kjølede Benplader paa Halens 

 Sider samt de traadformige Forlængelser af Halefinnen, hvilke sidste overhovedet kun findes 

 hos gamle Exemplarer; særdeles instruktive ere Figurerne S. 119 — 20 og Tab. 78 i det 

 anførte Pragtværk, som vise det forskjellige Fysiognomi, der udmærker de unge Fiske (de 

 saakaldte Äerä-Former) og dets successive Forandringer; jo yngre de ere, desto mere kort 

 og høj er Legemsformen, med stærkt krummede Kontur-Linier; jo ældre de ere, desto 

 mere langstrakte og langsnudede ere de. Dertil kommer fremdeles en for de unge Fiske 

 ejendommelig plettet Tegning af Byggen, medens Brystet og Gjællelaagspartiet er sølv- 

 farvet. Den særegne Stribning eller Furing af Huden, som udmærker de unge Acanthurer 

 (Acronurer), findes uden Tvivl ogsaa hos de ungeiVWi; der er meget tydelige Spor dertil bos 

 en i øvrigt allerede skælklædt ung N. unicornis, af Størrelse som Gi'tnther's Fig. C (Fl. 78, 

 1. c), men mere plettet end denne. Den første Pigstraalc i Byg- og Gatfinnen er hos Ungerne 

 [Keris) kjendelig længere end den følgende; hos de voxne er det omvendt; og Bugfmnerne 

 ere underkastede en meget betydelig Flytning, fra langt foran Brystfinnerne til hen under 



■) Cfr. Dr. Günther i «Ann. Nat. Hist.., VIII (1871), p.320. 



73* 



