580 



172 



eller bagved den bageste Del af disses Rod. Ungernes og de voxnes Udseende og Karak- 

 terer ere kort sagt i alle Maader saa forskjellige, at ingen kunde ane, at Kens var et 

 Udviklingstrin af Naseus, førend Mellemformerne kom tilstede og beviste det. 



Forandringerne bos Acanthurus ere i alt væsentligt analoge med dem hos Naseus — 

 i nogle Henseender mere, i andre noget mindre udprægede. Günther udtrykker sig herom 

 saaledes S. 108 (1. c): "i den tidligste Ungdom have disse Fiske [Acantlntrus] et saa for- 

 skjelligt Udseende, at man for dette Udviklingstrin har dannet et eget Slægtsnavn, Acronurus; 

 deres Legemsform er kortere, mere skivedannet, Skæl ere ikke tilstede, men Huden er lagt 

 i talrige, smalle, skjæve Folder, Gjællelaaget og Brystet sølvglinsende; flere Arter af denne 

 formentlige Slægt ere beskrevne, men det er os ikke muligt at føre disse Ungdomsformcr 

 hen til deres rette Arter». Det oplyses endvidere, at et Exemplar af A. Blochii C. V., 

 30 Mm. langt, endnu er paa «^4cromm<s»-Stadiet, hvorimod et paa 38 Mm. allerede bar 

 tydelige Skæl. (Denne Størrelse, 30 — 38 Mm., synes netop at være den, hvori de fleste 

 Arter skifte Dragt; dog er der ogsaa dem, der med en Længde af 36 Mm. ere aldeles 

 Acanthurer, uden Spor af Acronuren, f. Ex. A. triostegus L.) En A. ?%ros? paa 2 1 U 

 Tomme befinder sig paa Overgangen fra «Acronuruso (fortil) til Acanthurus (bagtil); A. 

 lineatus kjendes ligeledes i Acronur-Stadiet (l 1 /«"), men de blaa, mørkt indfattede Baand ere 

 allerede tydelige. Om Ungen af A. flavescens, der er afbildet T. 76, fig. 6, hedder det: 

 «Legemet er ganske glat, men Halepiggen er tilstede; Snuden er kort, Legemet skive- 

 dannet, Finnerne ikke meget høje; Nakken og hele Partiet over Øjet benet, uden Hud- 

 dække; fine brune, lodrette Linier, samlede parvis og adskilte ved Sølvlinier; Brystet lige- 

 ledes sølvfarvet«. — Den \' å U" lange A. strigosus Benn. (clenodon C. V.) er ligeledes endnu 

 en »Acronurus», men tegnet med afvexlende lyse og mørke Længdelinier, der dog næppe 

 kunne identificeres med de meget talrigere, der pryde den voxne Fisk, da de mangle hos 

 et middelstort (halvvoxent?) Exemplar, som er aldeles ensfarvet. Med Hensyn til denne 

 Art har jeg desuden gjort den Iagttagelse, at dens Tandform forandrer sig meget betydeligt 

 med Alderen; den ejendommelige, kun paa den ene Side takkede Tandform, som udmærker 

 den voxne «ctenodon», findes slet ikke hos en Unge, endnu halvvejs staaende paa Acronur- 

 Stadiet, fra Tahiti (Galath. Exped.); dér ere alle Tænderne takkede paa begge Sider. Har 

 man Lejlighed til at undersøge noget ældre Unger (Museet har to saadanne, indkjøbte fra 

 «Museum Godeffroy», under Navnet «Ac. striatus Q. Gd.», tilligemed mange andre smukke 

 Stykker af Dr. Wroblewsky), finder man begge Tandformer ved Siden af hinanden, den 

 ene aftagende, den anden tiltagende i Hyppighed med Størrelsen. Hvad ovenfor er anført 

 om Forandring i Tandform med Alderen hos Chorinemerne , kan her bringes i Erindring. 



Foruden disse yngre Former af A. ctenodon besidder Museet af «Acronurer» 3 

 smukke Stykker, som Kapt. Andrea bar fisket paa 13° 6' S. Br. og 38° V. L. (fra Grwch.), 

 altsaa tæt under Brasiliens Kyst, kort før Ankomsten til eller efter Afgangen fra Babia. 



