584 



176 



18. Fistidaria villosa; Centriscus velitaris og brevispinis ; 

 Centriscops og Orthichthys. 



(Tab. I, flg. 6-8.) 



Dr. [Hunzinger bar opstillet en «Fishilaria villosa» paa cn (med Haletraaden) 

 130 Mm. lang, lille Fisk fra det røde Hav 1 ). Denne formentlige Art, hvoraf han kun fik 

 dette ene Exemplar, er sikkert kun Ungen af F. serrata Cuv. Jeg har for mig et ost- 

 indisk Exemplar (fra Java?) af omtrent samme Størrelse, c. 130 Mm. foruden Haletraaden. 

 Det afviger fra I\ serrata paa 260—355 Mm. ved, at alle Hovedets Lister og ophøjede 

 Linier ere savtakkede, samt ved at Huden er tæt beklædt med fine krogede Iludtænder med 

 bagtil bøjet Spids. Under Udviklingen maa disse altsaa forsvinde og Takkerne paa Hovedets 

 Linier udviskes paa dem nær, der hos middelstore Exemplarer endnu ere tilbage langs med 

 Hovedets Siderande, i den bagre Halvdel af disse, foran Øjet, samt bagved dette paa for- 

 skjellige af de derværende fremspringende Rande og Linier. Selv hos det mindste af hine 

 middelstore Exemplarer (260 Mm.) er Hudens Bevæbning imidlertid sporlost forsvunden; 

 derimod er den endnu tilstede, vel udviklet, paa Halen og Bagkroppen af en (foruden 

 Haletraaden) 280 Mm. lang F. tabaccaria, og den er end ikke helt forsvunden paa Halen 

 af en »Pibefisk » af samme Art paa 415 Mm. Der existerer altsaa ogsaa af den vestindiske 

 Art en «villosa» -Form , og denne holder sig, synes det, noget længere (i Forhold til den 

 absolute Størrelse) end hos den ostindiske Art 2 ). 



Ifølge Günther (Cat. III, p. 521 — 23) forekommer Centriscus gracilis Lowe, foruden 

 ved Madera, i Middelhavet, ved Afrikas Vestkyst samt ved Japans og Kinas Kyster; dog 

 henstilles det som paa en Maade vilkaarligt, om den østasiatiske Form, hvis anden Ryg- 

 pigstraale skal være lidt kortere, kan sondres som egen Art (« C.japonicus»). Cunningham 



') Fische des rothen Meeres (Verhandel. Zoolog. Botan. Ges. Wien, XX Bd.), S. 515 — 16. 



2) Jeg -véd ikke, om denne bliver saa stor som F. tabaccaria, der bliver over 1 Meter, vistnok IV3 M. 

 lang; Klunzinger's F. serrata vare kun 7 /io M. 1 Straaletallet er der ingen konstant Forskjel 

 mellem dem, efter mine Tællinger; F. serrata: D: 14 — 16, A: 14—15 («F. villosa*: D: 14, A: 14); 

 F. tabaccaria: D: 15 — 16, A: 14 — 15. 1 Proportionerne synes der ganske vist at være en Forskjel, 

 men den er underkastet Forandringer med Alderen, og for at bedømme disse rigtigt, maatte 

 man vide, hvor stor F. serrata bliver. Tages Forholdene, som de foreligge, finder man, at 

 Hovedets Længde indeholdes i Totallængden (Haletraaden fraregnet) hos en ung F, serrata 2,7 Gang, 

 hos middelstore 2,6 Gang; hos middelstore F. tabaccaria 2,8, hos meget store 3 Gange — hvoraf 

 vel tør sluttes, at Hovedet hos ældre Exemplarer er forholdsvis kortere end hos yngre, men længst 

 hos F. serrata. Afstanden mellem Bryst- og Bugfinnerne forholder sig til Afstanden mellem disse 

 og Halefinnen, hos en ung F. serrata = 1 : 4,9, hos middelstore = 1:4 eller 3,8; hos middelstore 

 F. tabaccaria = 1:3,3 à 3,1, hos store = 1:2,8. De parrede Finner sidde altsaa forholdsvis nærmere 

 ved hinanden, jo yngre de ere, i højere Grad hos F. serrata end hos F. tabaccaria. Det har saa- 

 ledes sine Vanskeligheder at give en god Differential-Karakter for disse to Arter, og endnu vanskeligere 

 stiller dette sig, efter mine Erfaringer, med Hensyn til den ostlige og vestlige Aulostomus-Krl. 



