45 



Globigerina cretacea <!' 



Tab. IX. fig. 7.— 10. a, b. Zvčtš. 1G0/1 ; orig. č. 73. 



Literatura: 

 1839. ďOrbigny, 1. c. pag. 34. Taf. 3. fig. 12.— 14. 

 1845. Reuss, Verstein. d. bohm. Kreideform., pag. 36. Taf. 8. fig. 55. 



1860. Reuss, Sitzungsberichte der kaiserlichen Akademie der Wissenschaften. Bd. 40. p. 225. 

 1862. Reuss, tamtéž. Bd. 62. pag. 88. 



1870. Giimbel, Sitzungsber. d. k. baier. Akad. d. Wiss. p. 283, 287. 

 1874. Geinitz, Elbthalgeb. II. pag. 112. 

 1886. Brady, Challenger, pag. 589. 



Skořápka skoro kruhovitá, silně stlačená, se třemi spirálně, slabě do výše vinutými závitky, 

 jež rychle na velikosti přibývají a dole hluboký pupek tvoří. Počet komůrek všech bývá u do- 

 spělých exemplářů (se 3 závitky) 13 — 16, z nichž obyčejně jen 5 na poslední závitek připadá; avšak 

 mnohdy připadají jen 4, a tu bývají komůrky skoro pravidelně kulaté (majíce vzhled jako recentní 

 skořápky téhož druhu), nebo též, ač řidčeji, 6 komůrek připadá na poslední závitek; tím se však 

 komůrky stávají stlačenější (viz Tab. IX., fig. 10, a, b). Poslední komůrka nese podlouhlé ústí v du- 

 tině pupeční. 



Velikost: 0'2 — 0*6 mm. — Naleziště: Kamajk, Kank; hojně. 



Tento druh jest velmi obecný již ve spodním křidovém útvaru a zachoval se až do naši 

 doby. Někteří jej vydávají za totožný s tertierním a recentním druhem Glob. bulloides ďOrbigny, 

 který by se nelišil leč větší vydutostí komůrek, kteréž jen zcela málo s sebou souvisí. 



Celed Rotalidae. 



Podčeled Rotalinae Brady. (Challenger p. 72, 640.) 



Discorbina Lamarck. 1804. (emend. Park. and Jon.) 



Synonyma: Discorbitcs, Rotalia, Rosaliua } Rotalina, Valvulina, Asterigerina , Anomalina, 

 Globigerina ďOrb. p. p.. Rotalia Will. p. p. 



Charakteristika: Skořápka volná, vápnitá, dosti hrubě porovitá, se stranou vrcholovou 

 (svrchní, apikalní), více vyklenutou než spodní, basální. Komůrky kulovité. Ústi excentrické, oby- 

 čejně na basální straně štěrbinovité. Basální strana někdy bývá vyplněna nedirkovanou. přídavnou 

 hmotou, která někdy i pupek tvoří. 



Struktura mnohých forem do tohoto rodu seřadéných jest neúplně známa, zvláště 

 studium fossilních drobných forem jest veleobtížné. Jich příbuznost s Rotalií dokazuje okolnost, že 

 má každá komůrka své vlastní stěny (Tab. X. fig. 7 b, c), schází však jim soustav.i chodeb. Průměr 

 porů 0'004 — 007. Příčky i stěny jsou perforovány. Jinak se průřez tohoto rodu neliší ničím od 

 průřezu rodu Cristellaria. 



Rod tento složený z mnoha podrodů, jež se dříve hleděly přesně rozeznávati, ač nadarmo, 

 počíná křídovým útvarem; největšího rozšíření dochází v tertieru. Recentnicii druhů čitá se nyní 

 kol 22; v českém křidovém útvaru jest asi devět druhů, z nichž v korycanských vrstvách šest 

 druhů přichází. 



