-17 



Discorbina inflata n. sp. 



Tab. X. fig. A.n, b, c. Zvětš. 1G0/L; orig. č. 47. Kamajk. 



Skořápka spirálně zatočená, se závitky úplné se objímajícími, na jedné straně silně při- 

 ostřená, na druhé straně pravidelně okrouhlá. Poslední závitek jeví 7 komůrek, silně vydutých, 

 hlubokými, ostrými švy od sebe oddělených. Švy na svrchní straně (fig. 4-c.) málo zahnuté, radiálně 

 do středu pupku směřující ; na spodní straně (fig. 4 b) silně zahnuté, tangentiálné se dotýkající 

 dutiny skořápkové. Poslední komůrka velice vydutá. Otvor jest poloměsícovitá štěrbina, těsně 

 ku předcházejícímu závitku přiléhající. 



Velikost: 0"15 mm. — Naleziště: Kamajk; zřídka. 



Discorbina oligostegia n sp. 



Tab. X. fig. -i. a, b. Zvětš. 90/1; orig. č. 51. Kaňk. 



Skořápka skoro kruhovitá, silně na obě strany pravidelně vyklenutá, na hřbetě poněkud 

 plochá. Závitky se úplně kryjí a tvoří hluboké, po obou stranách stejné pupky. Na posledním 

 závitku 5 — (5 komůrek slabě naznačenými švy. Plocha poslední komůrky silné v před vyklenutá 

 Otvor velmi uzounká, zahnutá štěrbina na dolejší straně přední plochy poslední komůrky. 



Velikost: 0'2 mm. — Naleziště: Kaňk; velmi zřídka. 



Discorbina regularis n. sp. 



Tab. X. fig. 6 a, b. Zvětš. 100/1; orig. č. 40. Kamajk. 



Skořápka pravidelně okrouhlá, na obě strany stejně silné vyklenutá, na obvodu smáčkla, 

 tak že se zdá, jako by kýlem byla opatřena. Závitky se úplně kryjí; poslední závitek nese 7 ko- 

 můrek, kteréž jsou silně vyduté, jemnými, ale ostrými, mírně zahnutými švy od sebe odděleny. 

 Ústí jest poloměsíčná skulina, přiléhající těsně na předešlý závitek. 



Velikost: 5 mm. — Naleziště: Kamajk; zřídka. 



Geologické rozšíření. 



Úkolem následujících řádek jest podati stručný přehled geologického rozšířeni popsaných 

 foraminifer po stránce druhové; nevděčný to úkol, vyžadující největší svědomitosti a pilné orien- 

 tační práce po veškerém' křídovém útvaru českém, by nám byl spolehlivým vodítkem při srovnávání 

 naší fauny s faunou týchž vrstev v jiných zemích, kterýžto úkol nad míru stížen jest neustálenými, 

 sobě přečasto odporujícími náhledy o hodnotě mnohých druhů, ba i rodů. (Bližší viz: /' Pemer: 

 Předběžný kritický seznam foraminifer z březenských vrstev. „Věstník kral. české společnosti nauk". 

 Ročník 1892, pag. 34 — 36.) Celkem lze s jistotou tvrditi, že íoraminifery korycanských vrstev, 

 pokud se týče rodů, souhlasí s foraminiferami z cenomanu zemí cizích, zvláště z Francie. 1 ) Co se 

 týče jednotlivých druhů popsaných (celkem 61, z nichž jest 40 nových druhů), tu zjistil jsem. že 

 rozšíření jednotlivých druhů jest mnohem větší, než jak by se dalo souditi dle prací Reussových, 

 jakž připojený tabelární seznam ukazuje. Že jest tak velký počet nových druhů, dá se lehce vy- 



') Při té příležitosti podotýkám, že jest se s velkou opatrností držeti d Orbignyho seznamu V jeho Paleontologie Stratigrafiquc. 

 kterýž obsahuje pouze velmi chatrné a krátké popisy nových druhu, je/ nikde vyobrazeny nejsou. 



