40 



Struktura: Učiníme-li si podélný (horizontální) průřez (viz Tab. IV. fig. 4., 5.), tu vidíme 

 při pozorování za slabšího zvětšení, že se skládá skořápka ze 2 — 27a závitků rozdělených příčkami na 

 množství komůrek. První komůrka embryonální jest úplně kruhovitá, u největšího množství exemplářů 

 kulovitá, řidčeji čočkovitá neb poněkud smačklá, tenkostěnná. K této se přikládají ostatní komůrky, 

 z nichž počáteční jsou o mnoho menší, podoby sférických trojúhelníků; později* se však velikostí 

 mnoho od sebe neliší. Vedeme-li podélný řez právě středem, tu spatříme, kterak jednotlivé komůrky 

 spolu komunikují. Jest totiž každá příčka na jednom konci kyjovitč rozšířena a proti rozšířenému 

 jejímu konci nalézá se zubovitý výběžek ze stěny závitku, tak že ponechává komunikaci prostoru 

 dosti nepatrnou, asi 7e průměru celé komůrky. Spodní část každé příčky, kterou přisedá ku stěně 

 závitku, jest též rozšířena a ve dva malé výběžky rozdělena (fig. 7.). 



Použijeme-li silnějšího zvětšení, vidíme pory, jež probíhají vždy kolmo ku stěnám. Vyjma 

 příčky (žebra na povrchu) jest celá skořápka porovitá; velikost porů (průměr) 0*002 mm. Na mno- 

 hých exemplářích pozorujeme na zevním pokraji stěn jednotlivých komůrek zvláštní útvary, totiž 

 dutinky podoby hruškovité neb kulovité s vývodem, jež jsou vyplněny jemně zrnitou šedohnědou 

 hmotou. Dosud není tento zvláštní zjev nijak vysvětlen, ač se nachází leckdy i u recentních fora- 

 minifer, ku př. v postranním kýlu Lagen, v exogenní vrstvě tlustostěnných Globigerin (z velkých 

 hloubek); mimo to jsem tentýž zjev shledal u fossilních foraminifer \) z naší křídy, jmenovitě na 

 Nodosariích, Flabellinách, Frondiculariích a Marginulinách z teplických- a bělohorských vrstev. Zdá 

 se, že tyto zjevy pocházejí od cizopasníků, kteří byli na obvodě skořápky usazeni, nejspíše asi 

 rlagellatů, čemuž by i velikost jich (0'006 — - 009 mm) nasvědčovala. Ze to nejsou nějaké křemité 

 elementy vrtavých hub, tomu odporuje okolnost, že, leptáme-li opatrně slabou kyselinou takový 

 výbrus, mizejí tyto dutinky stejnoměrné se skořápkou. 



Pozorujeme-li průřez příčný (vertikální, fig. 7.), jest nápadným neobyčejná tlouštka stěn 

 komůrek a pupku, na nichž jest dobře znáti přirůstací vrstvy. Pory těchto vrstev prostupují 

 nepřetržené celou stěnou. Světlá místa na průřezu takovém, neporovitá, na klíny přídavné 

 hmoty u Nummulitidů velice připomínající, jsou průřezy žeber. Blíže místa, kde se asi ústí jedné 

 komůrky nalézalo, lze na jednom průřezu pozorovati dvě zahnuté, zrnitou hmotou vyplněné rourky 

 uvnitř porovité hmoty, které zasahují až do neporovité hmoty kýlu. Jaký by asi význam měly, jest 

 velmi nesnadno říci ; snad je tu analogon dělící lištny trematoforu, s jakou se setkáváme u ně- 

 kterých Miliol. 2 ) 



Srovnáváme-li velikost kulovité embryonální komůrky (jež jen v málo případech jest poněkud 

 čočkovitá, jak za to Reuss měl), jak se na průřezích jeví, podaří se nám někdy nalézti exemplář, 

 jenž má neobyčejně velikou embryonální komůrku, mnohdy až osmkráte větší, nežli stejně veliký 

 exemplář; zajimavo při tom jest, že exempláře s velkou embryonální komůrkou mají malý počet 

 komůrek, kdežto exempláře s malou embryonální komůrkou mají velmi veliký počet komůrek (až 

 přes 20). Tento zjev jest již znám u Miliolid 3 ) a u Nummulitidů u nazván byl Schlumbergerem 

 embryonálním dimorfismem. 



Velikost: 0*8 — 5 mm. — Naleziště: Velmi hojně na Kamajku, řidčeji v bryozových vrstvách 

 na Kaňku. Ostatně jest tento velmi proměnlivý druh znám již ze spodní křídy a ze všech vyšších 

 vrstev; i v nynějších mořích, zvláště v severní části Atlantického oceánu nalézají se typické exem- 

 pláře tohoto druhu a přemnoho jeho variet. 



') O týchž zjevech u recentních foraminifer viz: Alcock, Mem. of litt. and philosoph. Society of Manchester. T. III Wallich: 

 North atlantic sea bed. 



') Etudes sur les Miliolides trematoforěs. Par. M. Schlumberger. 



3 ) Ze ony 2 rourky u ústí Cristellarie s velkou embryonální komůrkou (fig. 6) poukazují k analogii s ústím Miliolid dimorfních, 

 jest toho důkazem to, že jsem je shledal jen u takových exemplářů. 



