32 



Frondicularia Defr. 



Charakteristika rodu. Skořápka rovná, listovitá, silně smáčkla. Komůrky stojí v přímce 

 nad sebou, střechovitě ohnuty, neb v ostrém úhlu lomeny, více méně se z jedné strany objímající. 

 Ústí vždy kulaté, umístěné na centrální špičce poslední komůrky. (Reuss.) 



Struktura skořápky. Na průřezu podélném, horizontálném, vedeném právě středem 

 skořápky (Tab. VII. fig. 12.), vidíme příčky, jež na povrchu jako šikmo probíhající lištny vystupují: 

 tyto příčky dle různých druhů bývají různé délky a tvaru, vždy ale u všech druhů objevují se jich 

 konce na průřezu poněkud ztlustlé u ústí, vespolek se zevně sice nedotýkají, ale na průřezu poněkud 

 šikmo vedeném (fig. 11.) se přesvědčíme o opaku toho, neboť se na povrchu, když se mají setkati, 

 do stěn komůrek ztrácejí, a tam se stýkajíce, tvoří ústí s kulatým otvorem. Příčky ty jsou 

 porovite, nikoliv jako u Flabelliny z přídavné, neporovité hmoty tvořené, a probíhají kolmo na 

 průběh porů. Na průřezu příčném, vertikálním (fig. 14.), objevují se nam pory příček jako body 

 (e), a stěna komůrek prostoupena taktéž pory, jež probíhají kolmo ku povrchu skořápky; ještě 

 lepe ty poměry vynikají na řezu vertikálním, podélném (fig. 13.), kdež jest viděti, jak směr porů 

 příček jest kolmý na směr porů stěn skořápky, čímž se velice tento rod liší od úzce příbuzného 

 prý rodu Flabellina. 



Co se týče geologického rozšíření tohoto rodu, tož jest znám ze spodní křídy a jde 

 až do tertiéru. 



Z rodu tohoto známe z korycanských vrstev 10 druhů, z nichž jeden druh se objevuje též 

 ve vyšších vrstvách křídových; ostatní druhy, vesměs nové, se omezují jen na korycanské vrstvy. 



Frondicularia Fritschi n. sp. 



Tab. VII. fig. 1., a, b, c. Orig. č. 24, č. 93. 



Skořápka silně protáhlá, dlouze kopinatá, do předu ponenáhlu se rozšiřující, ostrým hrotem 

 zakončená; největší šíře nabývá na basi poslední komůrky. Na pokrajích tvoří četné (počtem až 17) 

 komůrky nepatrné záhyby na postranním kýlu neb lemu skořápky. 



Jednotlivé komůrky jsou zevně odděleny oblými lištnami, jež mezi sebou tvoří mírně ostrý 

 úhel a jsou přerušeny v průběhu svém dvěma velmi vysokými lištnami, jež se nepřetržitě středem 

 skořápky táhnou. Mohutnosti těchto dvou středních lišten značně přibývá stářím, tak že u dospělých 

 individuí výška jich dosahuje téměř třetiny šíře skořápky, tak že v tom případě velmi hluboká 

 rýha mezi nimi se táhne. Na počátečních komůrkách i u dospělých exemplářů jest však výška 

 těch lišten nepatrná, jak vidno z příčného (vertikálního) průřezu (Tab. VII. fig. 14.). Lištny, jež 

 oddělují zevně jednotlivé komůrky, jsou od sebe značně vzdáleny a v prostorách mezi nimi, tedy po 

 povrchu stěn komůrek táhne se z každé strany 3 — 6 drobných, nepatrně z povrchu vynikajících lišten. 



Embryonální komůrka u tohoto druhu neznáma. 



Velikost: 2 — 3 mm. — Naleziště: Kamajk u Čáslavi. Mezi ostatními dosti spoře se vysky- 

 tujícími Frondiculariemi jest tento druh poměrně nejhojnější a pro korycanské vrstvy charakteristický. 



Poprvé jsem byl na její ode všech druhů toho rodu rozdílný charakter upozorněn svým 

 učitelem prof. Drem. Ant. Fričem, k jehož cti tento druh jsem nazval. 



Frondicularia coronata n. sp. 



Tab. VII. fig. 2., a, b. Zvětšeno 40/1; orig. č. 53. 



Skořápka od spodu velmi zvolna se rozšiřující, po stranách se značnými záhyby komůrek, 

 největší šířky na začátku poslední třetiny nabývající. Komůrky nečetné (7 — 9), naznačené švy 



